РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2026 року 	м. Рівне	№460/2970/26	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції Поліського округу до Вербської сільської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:
Державна екологічна інспекція Поліського округу (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Вербської сільської ради (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність Вербської сільської ради Дубенського району Рівненської області щодо невиконання делегованих повноважень, а саме не забезпечення організації і здійснення землеустрою на території Вербської сільської ради, в частині: - встановлення в натурі (на місцевості) меж прибережно-захисних смуг на водних об`єктах: в межах с. Верба (загальна площа водного об`єкта) 4,7582 га; в межах с. Верба (загальна площа водного об`єкта) 14,984 га; в межах с. Верба (загальна площа водного об`єкта) 8,3415 га; в межах с. Верба (загальна площа водного об`єкта) 12,3973га; за межами с. Верба (загальна площа водного об`єкта) 11,5583 га; за межами с. Верба (загальна площа водного об`єкта) 11,3371 га; за межами с. Верба 20,39 га; за межами с. Стовпець 6,3829 га; за межами с. Стовпець (загальна площа водного об`єкта) 14,9565 га; за межами с. Стовпець 8,945га; за межами с. Стовпець (загальна площа водного об`єкта) 5,3798 га; за межами с. Стовпець (загальна площа водного об`єкта) 39,9га; за межами с. Стовпець 13,6124 га та внесення відомостей про них до Державного земельного кадастру; - встановлення в натурі (на місцевості) межі об`єкту природно-заповідного фонду: гідрологічного заказника місцевого значення «Урочище Верба» та внесення відомостей про нього до Державного земельного кадастру; 2) зобов`язати Вербську сільську раду Дубенського району Рівненської області виконати делеговані повноваження, в частині організації і здійснення землеустрою на території Вербської сільської ради, а саме: - встановити в натурі (на місцевості) межі прибережно-захисних смуг водних об`єктів: в межах с. Верба (загальна площа водного об`єкта) 4,7582 га; в межах с. Верба (загальна площа водного об`єкта) 14,984 га; в межах с. Верба (загальна площа водного об`єкта) 8,3415 га; в межах с. Верба (загальна площа водного об`єкта) 12,3973га; за межами с. Верба (загальна площа водного об`єкта) 11,5583 га; за межами с. Верба (загальна площа водного об`єкта) 11,3371 га; за межами с. Верба 20,39 га; за межами с. Стовпець 6,3829 га; за межами с. Стовпець (загальна площа водного об`єкта) 14,9565 га; за межами с. Стовпець 8,945га; за межами с. Стовпець (загальна площа водного об`єкта) 5,3798га; за межами с. Стовпець (загальна площа водного об`єкта) 39,9га; за межами с. Стовпець 13,6124 га та внести відомості про них до Державного земельного кадастру; - встановити в натурі (на місцевості) межі об`єкту природно-заповідного фонду: гідрологічного заказника місцевого значення «Урочище Верба» та внести відомості про нього до Державного земельного кадастру. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що незважаючи на те, що за результатами вивчення стану додержання вимог земельного законодавства в діяльності органів влади та місцевого самоврядування встановлено невиконання делегованих повноважень Вербською сільською радою - не забезпечення організації і здійснення землеустрою на території Вербської сільської ради. Вказане свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, що може призвести до нецільового використання цієї земельної ділянки. Враховуючи викладене, просив суд позов задовольнити повністю.
Відповідач відзив на позов не подав.
Ухвалою суду від 23.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, встановив наступне.
Державною екологічною інспекцією Поліського округу на підставі статті 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.1999 № 339 «Про затвердження Порядку контролю за здійсненням органами місцевого самоврядування делегованих повноважень органів виконавчої влади», Положення про Державну екологічну інспекцію Поліського округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України № 32 від 20 лютого 2023 року, наказу Державної екологічної інспекції України від 05.12.2023 № 159 «Про затвердження Переліку центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів, місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, які планується перевірити у 2024 році», та наказів Державної екологічної інспекції Поліського округу № 717-ОД від 10.10.2024 та № 747-ОД від 18.10.2024 в період з 14.10.2024 по 22.11.2024 року здійснено державний нагляд (контролю) за дотриманням Вербською сільською радою вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища в частині здійснення делегованих повноважень органів виконавчої влади в присутності голови Вербської сільської ради – Котвінської Каміли Вікторівни. 
Під час перевірки встановлено, що загальна площа об`єднаної Верської територіальної громади становить 116.7 км 2 із чисельністю населення 4131 осіб.
Вербська територіальна громада утворена відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року № 722-р. шляхом об`єднання Вербської та Стовпецької сільських рад.
До складу громади ввійшли села: Білогородка, Верба, Дубовиця, Забірки, Кам`яна Верба, Рідкодуби, Софіївка Друга, Софіївка Перша, Стовпець. 
Вербською сільською радою інвентаризація водних об`єктів на території ради не проводилася. 
Згідно інформації наданою Вербською сільською радою листом №1187/02-20 від 14.10.2024 року на території громади знаходиться 13 ставків із них - 1 ставок в комунальній власноті, 12 ставків здано в оренду. На території Вербської сільської ради протікають р. Іква (МК – 3,49км), р. Іква Вербська (РК-1 – 3,74км), р. Іква Носовицька (РК-2 – 2,46км), р. Холодна Нирка (МК-7– 1,62км). 
На території Вербської сільської ради наявні такі об`єкти, щодо яких не встановлено в натурі (на місцевості) межі прибережних захисних смуг водних об`єктів та не внесено відомості про них до Державного земельного кадастру, а саме: в межах с. Верба (загальна площа водного об`єкта) 4,7582га; в межах с. Верба (загальна площа водного об`єкта) 14,984га; в межах с. Верба (загальна площа водного об`єкта) 8,3415га; в межах с. Верба (загальна площа водного об`єкта) 12,3973га; за межами с. Верба (загальна площа водного об`єкта) 11,5583га; за межами с. Верба (загальна площа водного об`єкта) 11,3371га; за межами с. Верба 20,39га; за межами с. Стовпець 6,3829га; за межами с. Стовпець (загальна площа водного об`єкта) 14,9565га; за межами с. Стовпец 8,945га; за межами с. Стовпець (загальна площа водного об`єкта) 5,3798га; за межами с. Стовпець (загальна площа водного об`єкта) 39,9га; за межами с. Стовпець 13,6124га.
Отже, під час перевірки встановлено, що прибережні захисні смуги водних об`єктів, розташованих на території Вербської сільської ради, не встановлені в натурі та відомості про них не внесені до Державного земельного кадастру, що є невиконанням делегованих повноважень відповідно до підпункту 9 пункту «б» частини першої статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». 
Також на території Вербської ТГ знаходиться гідрологічний заказник місцевого значення «Урочище Верба» площею 135,1 га, створений рішенням облвиконкому № 343 від 22.11.1983 року (зі змінами, внесеними рішенням облвиконкому № 98 від 18.06.1991 року). 
Охоронне зобов`язання та Положення про гідрологічний заказник місцевого значення «Урочище Верба» у Вербській сільській раді наявні. Однак відомості про нього до Державного земельного кадастру не внесено. 
Таким чином, перевіркою встановлено та в акті № 114 від 22.11.2024 зафіксовано, що Вербською сільською радою не забезпечується виконання покладених на неї делегованих повноважень, в частині забезпечення організації і здійснення землеустрою на території Вербської сільської ради, а саме: - не встановлено на місцевості межі прибережно-захисних смуг водних об`єктів та не внесені відомості про них до Державного земельного кадастру;- не розроблено документації із землеустрою, встановлення меж в натурі ( на місцевості) на об`єкт: гідрологічного заказника місцевого значення «Урочище Верба» та не внесені відомості про них до Державного земельного кадастру.
З метою усунення порушень вимог природоохоронного законодавства, виявлених під час здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням Вербською сільською радою вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища в частині здійснення делегованих повноважень органів виконавчої влади, позивачем сільській раді видана вимога № 114 від 22.11.2024. 
Пунктом 1 вимоги зобов`язано Вербську сільську раду забезпечити виконання делегованих повноважень щодо організації і здійснення землеустрою на території Вербської сільської ради, в частині встановлення на місцевості меж прибережних захисних смуг водних об`єктів та внесення відомостей про них до Державного земельного кадастру. 
Пунктом 2 вимоги зобов`язано Вербську сільську раду забезпечити виконання делегованих повноважень щодо організації і здійснення землеустрою на території Вербської сільської ради, в частині встановлення в натурі (на місцевості) меж територій природно – заповідного фонду: гідрологічного заказника місцевого значення «Урочище Верба» та внесення відомостей про нього до Державного земельного кадастру.
Вербська сільська рада також повідомила Інспекцію про те, що органом місцевого самоврядування не забезпечено виконання делегованих повноважень, зокрема у сфері землеустрою щодо прибережних захисних смуг водних об`єктів, а також не проведено землеустрій об`єктів природно-заповідного фонду. 
Відомості до Державного земельного кадастру України не внесено (лист від 14.10.2024 № 1187/02 20). 
24 жовтня 2024 року Державна екологічна інспекція в межах наданих їй повноважень звернулася із запитом за вих. № 5561/5/2-08, а також 08 липня 2025 року листом за вих. № 3984/11-07 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області з проханням надати інформацію щодо об`єктів природно заповідного фонду, розташованих на території Рівненської області. 
Відомості до Державного земельного кадастру щодо гідрологічного заказника місцевого значення «Урочище Верба» не внесено, що підтверджується листами Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 08 листопада 2024 року № 8-17-0.3-6121/2-24 та від 15 липня 2025 року № 8-17-02.1 3444/2-25.
Надалі в період з 20.10.2025 по 28.11.2025 на підставі ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.1999 № 339 «Про затвердження Порядку контролю за здійсненням органами місцевого самоврядування делегованих повноважень органів виконавчої влади», Положення про Державну екологічну інспекцію Поліського округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України № 32 від 20 лютого 2023 року, наказу Державної екологічної інспекції України від 31.12.2024 № 185 «Про затвердження Плану перевірок органів місцевого самоврядування, в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, Державної екологічної інспекції України на 2025 рік», та наказів Державної екологічної інспекції Поліського округу № 1047-ОД від 15.10.2025, № 1070-ОД від 24.10.2025 здійснено державний нагляд (контролю) за дотриманням Вербською сільською радою вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища в частині здійснення делегованих повноважень органів виконавчої влади та в присутності голови Вербської сільської ради – Котвінської Каміли Вікторівни. 
Вказаним заходом встановлено, що Вербською сільською радою не виконано вимогу Державної екологічної інспекції Поліського округу в частині встановлення меж прибережних захисних смуг водних об`єктів на території Вербської сільської ради, а також у частині розроблення і затвердження документації із землеустрою щодо організації та встановлення меж території гідрологічного заказника місцевого значення «Урочище Верба» та внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру.
Враховуючи, що відповідачем протягом тривалого часу не вживались заходи щодо виконання делегованих повноважень щодо організації та здійснення землеустрою на території сільської ради, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. 
Згідно ст.16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави. 
Згідно припису ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. 
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Державна екологічна інспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. 
Відповідно до ст. 35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. 
Статтею 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначена компетенція центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища, зокрема, щодо повноважень з організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища. 
Згідно Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року № 275, Держекоінспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. 
Державна екологічна інспекція Поліського округу діє на підставі Положення, затвердженого Наказом Державної екологічної інспекції України від 20.02.2023 року №32 (далі - Положення), згідно якого Держекоінспекція є міжрегіональним територіальним органом Державної екологічної інспекції України та їй підпорядковується. Повноваження Інспекції поширюються на територію Житомирської та Рівненської областей. 
Державна екологічна інспекція Поліського округу у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міндовкілля, дорученнями Міністра захисту довкілля та природних ресурсів, його заступників, наказами Держекоінспекції України, дорученнями Голови Держекоінспекції України, актами Житомирської та Рівненської обласних державних адміністрацій, обласних рад, іншими актами законодавства України, а також Положенням про Інспекцію. 
Пунктом 2, розділу 2 Положення встановлено, що Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами – нерезидентами вимог екологічного законодавства, вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах. 
Також згідно даного Положення, Інспекція є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції (центральний орган виконавчої влади, який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів) до повноважень якого, зокрема віднесено здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; за установленням та використанням водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також додержанням режиму використання їх територій, а також за додержанням органами місцевого самоврядування вимог законодавства про охорону земель в частині виконання екологічних вимог під час надання у власність і користування, в тому числі на умовах оренди, земельних ділянок. 
Одночасно, ст. 7 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що до повноважень Держекоінспекції та її міжрегіональних територіальних органів віднесено здійснення державного контролю за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у частині додержання встановленого законодавством України режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, а також територій, що підлягають особливій охороні; виконання екологічних вимог при наданні у власність і користування, в тому числі в оренду, земельних ділянок. 
В свою чергу делеговані повноваження органів місцевого самоврядування в сфері охорони навколишнього природного середовища чітко визначені пунктом б) статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». 
Одним із повноважень у даній сфері, які делеговані органам місцевого самоврядування, є організація та здійснення землеустрою. 
Крім того, організація землеустрою віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування статтею 12 Земельного кодексу України та статтями 19, 21 Закону України «Про землеустрій». 
При цьому, статтею 26 вказаного Закону України «Про землеустрій» передбачено, що органи місцевого самоврядування можуть виступати замовниками документації із землеустрою Землеустрій це сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних одиниць, суб`єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил (ст. 181 Земельного кодексу України та ст. 1 Закону України «Про землеустрій»). 
Статтею 182 Земельного кодексу України метою землеустрою визначено, зокрема, створення сприятливого екологічного середовища та поліпшенні природних ландшафтів.
Пунктом в) статті 183 цього ж Кодексу встановлено, що до основних завдань землеустрою віднесено, в тому числі, встановлення на місцевості меж територій з особливим природоохоронним і заповідним режимами. 
Також, з метою інформаційного забезпечення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб при регулюванні земельних відносин, управлінні земельними ресурсами, організації раціонального використання та охорони земель, здійсненні землеустрою ведеться Державний земельний кадастр (ст. 2 Закону України «Про Державний земельний кадастр»). 
Згідно статті 5 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ведення Державного земельного кадастру здійснюється зокрема шляхом внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру за результатами здійсненого землеустрою (ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр»). 
В даному випадку варто зауважити, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 № 1423-ІХ фактично здійснено розмежування земель державної і комунальної власності, а також встановлено, що землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, а також те, що органи місцевого самоврядування передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Так, відповідно до частини першої статті 58 Земельного кодексу України та статті 4 Водного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті, зокрема, прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм. Таким чином, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоча і не розташовані об`єкти водного фонду, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню і належній експлуатації водного фонду, виконують певні захисні функції.
Згідно вимог статті 60 Земельного кодексу України та статті 88 Водного кодексу України передбачено, що прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою.
В свою чергу, статтею 61 Земельного кодексу України та статтею 89 Водного кодексу України встановлено, що прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності та встановлено відповідні обмеження у використанні земельних ділянок прибережних захисних смуг, а саме: 
а) розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; 
б) зберігання та застосування пестицидів і добрив; 
в) влаштування літніх таборів для худоби; 
г) будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів; 
г) влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо; д) миття та обслуговування транспортних засобів і техніки; 
е) випалювання сухої рослинності або її залишків з порушенням порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Статтею 113 Земельного кодексу України чітко передбачено, що навколо об`єктів, де є підземні та відкриті джерела водопостачання, водозабірні та водоочисні споруди, водоводи, об`єкти оздоровчого призначення та інші, для їх санітарно-епідеміологічної захищеності.
Частиною 2 даної норми визначено, що у межах зон санітарної охорони забороняється діяльність, яка може призвести до завдання шкоди підземним та відкритим джерелам водопостачання, водозабірним і водоочисним спорудам, водоводам, об`єктам оздоровчого призначення, навколо яких вони створені. 
За змістом статті 1 Водного кодексу України зона санітарної охорони це територія і акваторія, де запроваджується особливий санітарно-епідеміологічний режим, з метою запобігання погіршення якості води джерел централізованого господарсько-питного водопостачання, а також з метою забезпечення охорони водопровідних споруд. 
Окрім зазначеного, статтею 93 Водного кодексу України передбачено, що метою охорони водних об`єктів у районах забору води для централізованого водопостачання населення, лікувальних і оздоровчих потреб встановлюються зони санітарної охорони, які поділяються на пояси особливого режиму. 
Частиною 2 даної статті визначено, що межі зон санітарної охорони водних об`єктів встановлюються місцевими радами на їх території за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища.
За приписами статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду, аналогічною є норма ст. 43 Земельного кодексу України. 
Землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об`єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до ст. 6 Закону України “Про природно-заповідний фонд України” об`єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення. 
Статтею 8 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» серед основних засобів збереження територій та об`єктів природно- заповідного фонду встановлено: 
- додержання вимог щодо охорони територій та об`єктів природно-заповідного фонду під час здійснення господарської, управлінської та іншої діяльності, розробки проектної і проектно-планувальної документації, землевпорядкування, лісовпорядкування, здійснення оцінки впливу на довкілля; 
- проведення інших заходів з метою збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду. 
Крім того, статтею 60 цього ж Закону на органи місцевого самоврядування покладено обов`язок сприяти охороні й збереженню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.
Як вже було встановлено судом та наведено вище по тексту, в ході перевірки позивачем встановлено невиконання відповідачем делегованих повноважень, відповідно до підпункту 9 пункту «б» частини першої статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», про що складений акт № 114 від 22.11.2024.
Також була виставлена вимога про усунення порушень вимог чинного законодавства № 114 від 22.11.2024.
В подальшому, позивачем здійснено плановий захід державного нагляду (контролю) за дотриманням Вербською сільською радою вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища в частині здійснення делегованих повноважень органів виконавчої влади в присутності голови Вербської сільської ради – Котвінської Каміли Вікторівни, про що складений акт № 103 від 28.11.2025.
Вказаним заходом встановлено, що Вербською сільською радою не забезпечується виконання покладених на неї делегованих повноважень, в частині встановлення меж прибережних захисних смуг водних об`єктів на території Вербської сільської ради, а також у частині розроблення і затвердження документації із землеустрою щодо організації та встановлення меж території гідрологічного заказника місцевого значення «Урочище Верба» та внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, що є невиконанням делегованих повноважень, відповідно до підпункту 9 пункту «б» частини першої статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Суд зауважує, що внаслідок невжиття заходів щодо встановлення меж прибережних захисних смуг водних об`єктів на території Вербської сільської ради, а також у частині розроблення і затвердження документації із землеустрою щодо організації та встановлення меж території гідрологічного заказника місцевого значення «Урочище Верба» та внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, існує небезпека використання земель не за цільовим призначенням, самовільного зайняття даних земель, порушення режиму обмежень господарської діяльності на даних територія тощо.
Станом на дату ухвалення рішення судом, вимога екологічної інспекцій відповідачем не виконана, доказів протилежного суду не надано, що свідчить, що сільською радою допущено протиправну бездіяльність.
Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи встановленні під час розгляду даної справи обставини, суд дійшов висновку, що вимоги позивача правомірні, обґрунтовані і підлягають до задоволення у повному обсязі.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач, як суб`єкт владних повноважень, доказів понесення витрат пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, відповідно до положень ч. 2 ст. 139 КАС надано не було. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

В И Р І Ш И В :
Позовну заяву задовольнити повністю. 
Визнати протиправною бездіяльність Вербської сільської ради Дубенського району Рівненської області щодо невиконання делегованих повноважень, а саме: не забезпечення організації і здійснення землеустрою на території Вербської сільської ради, в частині встановлення в натурі (на місцевості) меж прибережно-захисних смуг на водних об`єктах: в межах с. Верба (загальна площа водного об`єкта) 4,7582га; в межах с. Верба (загальна площа водного об`єкта) 14,984га; в межах с. Верба (загальна площа водного об`єкта) 8,3415га; в межах с. Верба (загальна площа водного об`єкта) 12,3973га; за межами с. Верба (загальна площа водного об`єкта) 11,5583га; за межами с. Верба (загальна площа водного об`єкта) 11,3371га; за межами с. Верба 20,39а; за межами с. Стовпець 6,3829га; за межами с. Стовпець (загальна площа водного об`єкта) 14,9565га; за межами с. Стовпець 8,945га; за межами с. Стовпець (загальна площа водного об`єкта) 5,3798га; за межами с. Стовпець (загальна площа водного об`єкта) 39,9га; за межами с. Стовпець 13,6124га та внесення відомостей про них до Державного земельного кадастру; - встановлення в натурі (на місцевості) межі об`єкту природно-заповідного фонду: гідрологічного заказника місцевого значення «Урочище Верба» та внесення відомостей про нього до Державного земельного кадастру.
Зобов`язати Вербську сільську раду Дубенського району Рівненської області виконати делеговані повноваження, в частині організації і здійснення землеустрою на території Вербської сільської ради, а саме: встановити в натурі (на місцевості) межі прибережно-захисних смуг водних об`єктів: в межах с. Верба (загальна площа водного об`єкта) 4,7582га; в межах с. Верба (загальна площа водного об`єкта) 14,984га; в межах с. Верба (загальна площа водного об`єкта) 8,3415га; в межах с. Верба (загальна площа водного об`єкта) 12,3973га; за межами с. Верба (загальна площа водного об`єкта) 11,5583га; за межами с. Верба (загальна площа водного об`єкта) 11,3371га; за межами с. Верба 20,39га; за межами с. Стовпець 6,3829га; за межами с. Стовпець (загальна площа водного об`єкта) 14,9565га; за межами с. Стовпець 8,945га; за межами с. Стовпець (загальна площа водного об`єкта) 5,3798га; за межами с. Стовпець (загальна площа водного об`єкта) 39,9га; за межами с. Стовпець 13,6124га та внести відомості про них до Державного земельного кадастру; - встановити в натурі (на місцевості) межі об`єкту природно-заповідного фонду: гідрологічного заказника місцевого значення «Урочище Верба» та внести відомості про нього до Державного земельного кадастру.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 25 березня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - Державна екологічна інспекція Поліського округу (вул. Леха Качинського, буд.12-А, м. Житомир, Житомирська обл., 10014, ЄДРПОУ/РНОКПП 42163803) 
Відповідач - Вербська сільська рада (вул. Львівська, 43, с. Верба, Дубенський р-н, Рівненська обл., 35670, ЄДРПОУ/РНОКПП 04385238) 

Суддя       Т.О. Комшелюк