П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/19180/25	

 	Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М. Дата і місце ухвалення: 23.02.2026р., м. Одеса 	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого – Ступакової І.Г.
суддів – Бітова А.І.
– Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2026 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про призупинення виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.04.2025р.;
- поновити з 01.04.2025р. виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до статті 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримував пенсію по інвалідності на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення. Однак, з 01.04.2025р. територіальним органом ПФУ призупинено виплату пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з отриманням від голови комісії з припинення комунальної установи «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» листа від 16.01.2025р. №23, яким орган ПФУ повідомлено про скасування рішення МСЕК про встановлення ОСОБА_1 групи інвалідності. Рішення ГУ ПФУ в Одеській області про призупинення виплати пенсії з 01.04.2025р. позивач вважає незаконним та зазначав, що чинним законодавством ліквідаційна комісія комунальної установи «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» не наділена повноваженнями надавати правову оцінку рішенням МСЕК про встановлення групи інвалідності, ставити під сумнів достовірність медичних документів, як і ініціювати перед органами ПФУ питання щодо призупинення пенсійних виплат. ОСОБА_1 стверджував, що жодним експертним висновком, чинним судовим рішенням не визнано підробленими медичні документи, які були підставою для встановлення йому групи інвалідності. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2026 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у вигляді призупинення виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.04.2025р.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити з 01.04.2025р. виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до статті 21 Закону України від 09.04.1992р. №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 968,96 грн.
Не погоджуючись з вказаним рішенням ГУ ПФУ в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 23.02.2026р. з ухваленням по справі нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що згідно листа ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності» від 16.01.2025р. №23 було скасовано рішення МСЕК про встановлення позивачу групи інвалідності. А відтак, ОСОБА_1 повинен був звернутися до суду з позовною заявою саме до ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності» МОЗ України, оскільки саме висновки вказаної державної установи впливають на право отримання позивачем пенсії по інвалідності на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Також, апелянт посилається на те, що при прийнятті рішення про зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області поновити з 01.04.2025р. виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до статті 21 Закону №2262-ХІІ у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення суд першої інстанції втрутився в дискреційні повноваження Головного управління, саме на яке чинним законодавством покладено повноваження щодо реалізації державної політики з питань пенсійного забезпечення. 
Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що до ГУ ПФУ в Одеській області не надходила від Міністерства охорони здоров`я України інформація щодо стану інвалідності ОСОБА_1 
ОСОБА_1 подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу ГУ ПФУ в Одеській області залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін. Позивач зазначає, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2025р. по справі №420/39141/24 визнано протиправним та скасовано рішення розширеної експертної комісії (РЕК) комунальної установи «Одеський обласний центр медико - соціальної експертизи», оформлене протоколом від 05.12.2024р., в тій частині, якою відмінено попереднє рішення МСЕК про встановлення групи інвалідності ОСОБА_1 , 1971 р.н. З вказаного слідує, що як станом на 05.12.2024р., так і станом на теперішній час позивач є особою з інвалідністю 2 групи та має право на пенсію на підставі ст.21 Закону №2262-ХІІ. Незважаючи на вказану обставину ГУ ПФУ в Одеській області не поновило виплату пенсії ОСОБА_1 .
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків. 
Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та з 01.09.2015р. отримував пенсію по інвалідності відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення.
Починаючи з 01.04.2025р. виплату пенсії позивачу призупинено. 
На звернення ОСОБА_1 з цього приводу ГУ ПФУ в Одеській області листом від 06.05.2025р. повідомило позивача, що листом голови комісій з припинення комунальної установи «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» від 16.01.2025р. №23 повідомлено, що на підставі виявлених фактів підробки документів, які були підставою для встановлення інвалідності, було скасовано рішення МСЕК про встановлення ОСОБА_1 групи інвалідності. З огляду на зазначене, виплату пенсії з 01.04.2025р. призупинено.
Листом від 28.05.2025р. Головне управління повідомило ОСОБА_1 , що у зв`язку із скасуванням рішення МСЄК про встановлення групи інвалідності (лист КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» від 16.01.2025р. №23), по його особовій справі утворилась переплата за період з 01.02.2025р. по 30.04.2025р. в сумі 3947,63 грн., яка підлягає поверненню на рахунок Пенсійного фонду України. 
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2025р. у справі №420/39141/24 визнано протиправним та скасовано рішення розширеної експертної комісії (РЕК) комунальної установи «Одеський обласний центр медико - соціальної експертизи», оформлене протоколом від 05.12.2024р., в тій частині, якою відмінено попереднє рішення МСЕК про встановлення групи інвалідності ОСОБА_1 , 1971 р.н.
На звернення 21.10.2025р. ОСОБА_1 до територіального органу ПФУ щодо поновлення виплати пенсії відповідач відмовив у вчиненні відповідних дій з посиланням на те, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2025р. по справі №420/39141/24 на Головне управління не покладено зобов`язань щодо поновлення виплати йому пенсії по інвалідності згідно Закону №2262-XII.
Стверджуючи, що ГУ ПФУ в Одеській області незаконно призупинило виплату пенсії по інвалідності та про наявність правових підстав для поновлення її виплати ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та їх задоволення з огляду на наступне. 
Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.
Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.
Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до статті 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-XII пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються на весь час інвалідності, встановленої медико-соціальною експертною комісією, а особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться лише за їх заявою.
Згідно статті 58-1 Закону №2262-ХІІ припинення та поновлення виплати пенсії військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей проводиться в порядку, встановленому цим Законом та статтею 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:
1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;
2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;
2-1) за заявою пенсіонера про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном;
3) у разі смерті пенсіонера, визнання його безвісно відсутнім або оголошення померлим у встановленому законом порядку;
3-1) у разі надання пенсіонеру статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин";
4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;
4-1) у разі непроходження фізичної ідентифікації у випадках, передбачених законодавством;
5) в інших випадках, передбачених законом.
Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. 
Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону. У разі виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено та/або здійснюється виплата пенсії, рішенням територіального органу Пенсійного фонду України розмір та підстави для виплати пенсії переглядаються відповідно до цього Закону без урахування таких даних.
Обґрунтовуючи правомірність своїх дій щодо припинення з 01.04.2025р виплати позивачу пенсії по інвалідності Головне управління зазначає про отримання ним листа ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності» від 16.01.2025р. №23, яким орган ПФУ повідомлено про скасування рішення МСЕК про встановлення позивачу групи інвалідності.
Колегія суддів зазначає, що зі змісту ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» слідує, що припинення виплати пенсії може мати місце лише за рішенням органу ПФУ, зі змісту якого б являлося за можливе встановити підставу його прийняття.
Відповідного рішення ГУ ПФУ в Одеській області при припинення виплати пенсії ОСОБА_1 матеріали справи не містять. 
Більше того, як правильно встановлено судом першої інстанції та не заперечується апелянтом постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2025р. у справі №420/39141/24 визнано протиправним та скасовано рішення розширеної експертної комісії (РЕК) комунальної установи «Одеський обласний центр медико - соціальної експертизи», оформлене протоколом від 05.12.2024р., в тій частині, якою відмінено попереднє рішення МСЕК про встановлення групи інвалідності ОСОБА_1 , 1971 р.н.
За таких обставин, на виконання вимог ч.2 ст.49 Закону №1058-IV, Головне управління протягом 10 днів після надходження заяви ОСОБА_1 від 21.10.2025р., яким орган ПФУ повідомлено про прийняття судового рішення по справі №420/39141/24, зобов`язане було вирішити питання про поновлення позивачу пенсії, однак відповідачем відповідних дій вчинено не було.
На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у вигляді призупинення виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.04.2025р. та про наявність підстав для зобов`язання Головного управління поновити з 01.04.2025р. виплату позивачу пенсії по інвалідності відповідно до статті 21 Закону №2262-ХІІ у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення.
Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.
Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Водночас, згідно з пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.
Суд звертає увагу, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Засіб юридичного захисту має бути «ефективним» в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення у справі «Аксой проти Туреччини» (Aksoy v. Turkey), №21987/93, пункт 95).
Конституційний Суд України у рішенні від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 підкреслив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).
З урахуванням тієї обставини, що дії ГУ ПФУ у спірних правовідносинах не ґрунтуються на дискреційних повноваженнях відповідача, як суб`єкта владних повноважень, оскільки алгоритм їх дій чітко зазначений законодавчо, у даному випадку задоволення позову у частині дій зобов`язального характеру, на думку колегії суддів, не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому підстав для задоволення скарги ГУ ПФУ в Одеській області та скасування рішення від 23.02.2026р. колегія суддів не вбачає.
Відповідно до ст.316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, - 
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 23 квітня 2026 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук