Справа № 199/15350/25
(2/199/1555/26) 

РІШЕННЯ
Іменем України

22 січня 2026 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі:
Головуючого судді Богун О.О.
при секретареві Дубовик А.П. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - 

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09 серпня 2025 року о 13 год. 30 хв. водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «ВАЗ 21043» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в районі будинку №11-к по вул. Полтавське шосе у м. Дніпро, при виникненні небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно не вжив всіх заходів для зменшення швидкості руху аж до повної зупинки транспортного засобу або для інших учасників руху об`їзду перешкоди, скоїв наїзд на автомобіль «HONDA E NSI» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 який зупинився та скоїв з ним зіткнення, чим порушив п.12.3 ПДР України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Позивач, ОСОБА_1 є власником пошкодженого автомобіля «HONDA E NSI» державний номерний знак НОМЕР_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 31.08.2024 року. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 03 вересня 2025 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «HONDA E NSI» державний номерний знак НОМЕР_2 отримав значні механічні пошкодження. Враховуючи що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ 21043» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до полісу №228013301 від 25.03.2025 року була застрахована в ПрАТ СК «ЕТАЛОН», позивач подав до відповідної страхової компанії заяву про страхове відшкодування з відповідними додатками. Страховою компанією було розглянуто заяву та 05.09.2025 року, 08.09.2025 року та 09.09.2025 року трьома платежами було здійснено виплату страхового відшкодування. Відповідно до платіжних інструкцій №20460, 20480 та 20501. Страховиком ПрАТ СК «ЕТАЛОН» за даним страховим випадком позивачу було виплачено страхове відшкодування в сумі 250 00 гривень в рамках ліміту відповідальності ПрАТ СК «ЕТАЛОН» за полісом №228013301 що становить 250 000 гривень, так як плата страхового відшкодування не може перевищувати цієї суми. Враховуючи суму спричиненої майнової шкоди в повномуу обсязі визначено не було, позивач самостійно залучив судового експерта Дроздова Ю.В. який склав висновок за результатми відповідної експертизи та визначив розмір матеріальних збитків. Згідно висновку товарознавчої експертизи по визначенню матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ №0909/25 складеного 06 вересня 2025 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу – автомобіль «HONDA E NSI» державний номерний знак НОМЕР_2 пошкодженого внаслідок ДТП, складає 388 727 гривень 26 копійок а вартість відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у наслідок ДТП становить 308 283 гривні 50 копійок. Враховуючи що сплачена ПрАТ СК «ЕТАЛОН» сума страхового відшкодування менша ніж сума збитків які визначені у висновку експерта №0909/25 від 06.09.2025 року різниця яка підлягає відшкодуванню чиновником ДТП складає: (388 727,26 – 250 000) = 138 227 гривень 26 копійок. Крім того в наслідок ДТП позивачу були спричинені душевні страждання тим, що його автомобіль який утримувався в ідеальному стані, був суттєво пошкоджений, понівечений і наразі потребує значного ремонту, хоча попередній стан в якому він його утримував вже не відновиться. Крім того позивач страждає від того, що данний час йому необхідно самостійно відшукувати кошти і він буде знаходитись без транспортного засобу досить тривалий час, що порушило його звичайний життєвий уклад та всієї його сім`ї. З вини відповідача сім`я позивача вимушена користуватись громадським транспортом, та послугами таксі що викликало суттєві незручності у пересуванні та порушило його звичайний життєвий уклад та вимагає додаткових суттєвих витрат.
На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача 138 227 гривень 26 копійок матеріальної шкоди, 100 000 гривень моральної шкоди та витрати пов`язані з розглядом справи.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 17 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, не скористався своїм правом на подання відзиву, будь яких заяв чи клопотань до суду не надавав.
22 січня 2026 року справу розглянуто по суті та ухвалено рішення. 
Дослідивши докази, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 09 серпня 2025 року о 13 год. 30 хв. водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «ВАЗ 21043» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в районі будинку №11-к по вул. Полтавське шосе у м. Дніпро, при виникненні небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно не вжив всіх заходів для зменшення швидкості руху аж до повної зупинки транспортного засобу або для інших учасників руху об`їзду перешкоди, скоїв наїзд на автомобіль «HONDA E NSI» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 який зупинився та скоїв з ним зіткнення, чим порушив п.12.3 ПДР України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Позивач, ОСОБА_1 є власником пошкодженого автомобіля «HONDA E NSI» державний номерний знак НОМЕР_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 31.08.2024 року. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 03 вересня 2025 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «HONDA E NSI» державний номерний знак НОМЕР_2 отримав значні механічні пошкодження. Враховуючи що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ 21043» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до полісу №228013301 від 25.03.2025 року була застрахована в ПрАТ СК «ЕТАЛОН», позивач подав до відповідної страхової компанії заяву про страхове відшкодування з відповідними додатками. Страховою компанією було розглянуто заяву та 05.09.2025 року, 08.09.2025 року та 09.09.2025 року трьома платежами було здійснено виплату страхового відшкодування. Відповідно до платіжних інструкцій №20460, 20480 та 20501. Страховиком ПрАТ СК «ЕТАЛОН» за даним страховим випадком позивачу було виплачено страхове відшкодування в сумі 250 00 гривень в рамках ліміту відповідальності ПрАТ СК «ЕТАЛОН» за полісом №228013301 що становить 250 000 гривень, так як плата страхового відшкодування не може перевищувати цієї суми. Враховуючи суму спричиненої майнової шкоди в повномуу обсязі визначено не було, позивач самостійно залучив судового експерта Дроздова Ю.В. який склав висновок за результатми відповідної експертизи та визначив розмір матеріальних збитків. Згідно висновку товарознавчої експертизи по визначенню матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ №0909/25 складеного 06 вересня 2025 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу – автомобіль «HONDA E NSI» державний номерний знак НОМЕР_2 пошкодженого внаслідок ДТП, складає 388 727 гривень 26 копійок а вартість відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у наслідок ДТП становить 308 283 гривні 50 копійок. Враховуючи що сплачена ПрАТ СК «ЕТАЛОН» сума страхового відшкодування менша ніж сума збитків які визначені у висновку експерта №0909/25 від 06.09.2025 року різниця яка підлягає відшкодуванню чиновником ДТП складає: (388 727,26 – 250 000) = 138 227 гривень 26 копійок. Крім того в наслідок ДТП позивачу були спричинені душевні страждання тим, що його автомобіль який утримувався в ідеальному стані, був суттєво пошкоджений, понівечений і наразі потребує значного ремонту, хоча попередній стан в якому він його утримував вже не відновиться. Крім того позивач страждає від того, що данний час йому необхідно самостійно відшукувати кошти і він буде знаходитись без транспортного засобу досить тривалий час, що порушило його звичайний життєвий уклад та всієї його сім`ї. З вини відповідача сім`я позивача вимушена користуватись громадським транспортом, та послугами таксі що викликало суттєві незручності у пересуванні та порушило його звичайний життєвий уклад та вимагає додаткових суттєвих витрат.
На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача 138 227 гривень 26 копійок матеріальної шкоди, 100 000 гривень моральної шкоди та витрати пов`язані з розглядом справи.
Так, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України (254к/96-ВР), Цивільним кодексом України (435-15), Законом України «Про страхування» (85/96-ВР) та іншими законами України і нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до них.
Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За частиною 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
Згідно з статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.
Частиною першою статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.
Приписами ЦК України у взаємозв`язку із ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що сторони вільні в погоджені умов договору. Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначається ліміт відповідальності страхувальника, а також розмір франшизи, на суму якої зменшується страхове відшкодування.
Згідно з висновку якого дійшла колегія суддів ВП/ВС у №755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку.
Отже, з аналізу вказаних норм вбачається, що сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої їм унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу у межах страхових сум (ліміту) визначеного договором.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Виходячи з того, що матеріали справи містять висновок експерта № 0909/25 від 06.09.2025 року Судовий експерт Дроздов Ю.В., відтак заявлені вимоги є такими, що підлягають задоволенню в частині відшкодування матеріальної шкоди.
Щодо стягнення моральної шкоди суд дослідивши наявні докази приходить до висновку про часткове задоволення вимоги.
Щодо відшкодування витрат пов`язаних з розглядом справи суд роз`яснює позивачу що ним не було надано доказів про сплату послуг адвоката, тому у зв`язку з цим суд не має можливості задовольнити данну вимогу. 
Обговорюючи питання розподілу судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позов підлягає задоволенню, суд вважає за можливе стягнути з відповідача судові витрати по справі у розмірі 1 380,00 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 352-355 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 138 227 (сто тридцять вісім тисяч двіті двадцять сім гривень) 26 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 10 000 (десять тисяч гривень) 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані з проведенням дослідження і отримання звіту з оцінки вартості матеріальної шкоди у розмірі 5 390 (п`ять тисяч триста дев`яносто гривень) 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору у розмірі 1 380 (одна тисяча триста вісімдесят гривень) 00 копійок.
В іншій частині заявлених вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Богун

22.01.2026