ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/1255/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),
суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року (суддя Сацький Роман Вікторович) в адміністративній справі 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛПКН АЛКО 2023»
до Головного управління ДПС у Запорізькій області
третя особа Головне управління ДПС у Кіровоградській області 
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛПКН АЛКО 2023» звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 26.08.2024 № 00155680709 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг на суму 68 414,19 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 26.08.2024 № 00155680709 в частині застосування до ТОВ штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 68 329,29 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на тому, що в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні відповідач застосував до позивача суму штрафних санкцій у розмірі 936,07 грн, що не відповідає сумі покупці (84,90 грн). У контролюючого органу були відсутні правові підстави для застосування до позивача штрафних санкцій, що передбачені пунктом 1 статті 17 Закону України № 265/95-ВР, за правопорушення у вигляді не проведення розрахункових операцій через ПРРО на загальну суму 6 760,00 грн, адже факт вчинення правопорушення при продажу підакцизних товарів не підтверджено належними, допустимими та достовірними доказами. Також у контролюючого органу були відсутні правові підстави для застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 60 718,12 грн, адже відповідачем не доведено те, що ПРРО 4000806497 має технічні можливості доопрацювання РРО, версії внутрішнього програмного забезпечення, в частині відображення у розрахункових документах цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серії та номеру), у відповідності до вимог форми і змісту розрахункових документів, затверджених наказом МФУ № 329 від 08.06.2021.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов залишити без розгляду. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає про пропуск позивачем місячного строку звернення до суду з позовом щодо оскарження податкового повідомлення-рішення від 26.08.2024 № 00155680709, адже рішення ДПС України № 34251/6/99-00-06-03-02-06 від 14.11.2024 про відмову у задоволенні скарги ТОВ «ЛПКН АЛКО 2023» отримано 19.11.2024, в той час як позов подано до суду 19.02.2025.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Під час розгляду справи колегія суддів встановила, що в позовній заяві ТОВ «ЛПКН АЛКО 2023» не звертався до суду з заявою про поновлення строку звернення до суду з позовом, у зв`язку з чим, з огляду на доводи та вимоги апеляційної скарги, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2026 року запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛПКН АЛКО 2023» протягом десяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків звернення до суду щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 26.08.2024 № 00155680709, вказавши поважні підстави для поновлення цього строку.
Вказана ухвала надіслана ТОВ «ЛПКН АЛКО 2023» до електронного кабінету та доставлена 29.01.2026 о 18:30 год., що підтверджується довідкою Третього апеляційного адміністративного суду про доставку електронного листа, яка міститься в матеріалах адміністративної справи. 
Таким чином, позивач мав подати до суду заяву про поновлення строків звернення до суду у строк до 09 лютого 2026 року, натомість у встановлений судом строк позивач не звернувся до суду з відповідною заявою.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам на підставі доказів, наявних у матеріалах справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що за загальним правилом, визначеним статтею 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що податкове повідомлення-рішення від 26.08.2024 № 00155680709 було отримано ТОВ«ЛПКН АЛКО 2023» 29.08.2024, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 39).
Позивач скористався правом на оскарження названого рішення в адміністративному порядку.
Матеріали справи містять рішення ДПС України № 34251/6/99-00-06-03-02-06 від 14.11.2024 про відмову у задоволенні скарги ТОВ «ЛПКН АЛКО 2023» про скасування податкового повідомлення-рішення від 26.08.2024 № 00155680709, яке отримано позивачем 19.11.2024, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та відомостями системи ДПС «АСО» (а.с. 33, 34).
У постанові від 29.08.2024 у справі № 560/17663/23 Верховний Суд звернув увагу, що питання строків звернення до суду як і з попереднім використанням платником податків досудового порядку вирішення спору, так і без застосування зазначеної процедури було предметом неодноразового розгляду Верховним Судом і станом на сьогодні практика Верховного Суду з цього питання є сформованою і усталеною.
Так, 26.11.2020 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду ухвалив постанову у справі № 500/2486/19, у якій зазначив, що граматичне тлумачення змісту пункту 56.18 статті 56 ПК України дає підстави для висновку, що вказана норма не встановлює процесуальних строків звернення до суду. Абзац перший цієї норми презюмує право платника податків використати судовий порядок оскарження відповідного рішення контролюючого органу та встановлює момент виникнення права на відповідне оскарження - з моменту отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу. Також він передбачає, що при реалізації такого права необхідно враховувати строки давності, установлені статтею 102 ПК України.
Виходячи з наведених вище мотивів, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду сформулював правовий висновок, відповідно до якого норма пункту 56.18 статті 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 ПК України. Водночас, норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті».
Таким чином, незважаючи на те, що правовий висновок, викладений у вищевказаній постанові, безпосередньо стосується застосування пункту 56.19 статті 56 ПК України при вирішенні питання дотримання строку звернення до суду з позовом про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень після проведення процедури адміністративного оскарження, Верховний Суд у складі судової палати також більш широко виклав і новий підхід у тлумаченні пунктів 56.18 статті 56 і 102.1 статті 102 ПК України як норм, які не визначають процесуального строку звернення до суду в податкових правовідносинах, що мало бути враховано у подальшому правозастосуванні при вирішенні аналогічних питань. Цей висновок фактично мав універсальний характер.
У розвиток зазначеного правового підходу у постанові від 27.01.2022 у справі № 160/11673/20 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду сформулював правовий висновок, відповідно до якого процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 КАС України - становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Судова палата вважає, що такий висновок не суперечить пункту 56.18 статті 56 ПК України, який закріплює право на звернення до суду з позовом у будь-який момент після отримання такого рішення, але при реалізації цього права має враховуватися строк давності.
У постанові від 25.02.2025 у справі № 320/9481/23 Верховний Суд також звернув увагу на актуальність такої практики та підтвердив, що строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення за умови попереднього використання досудового порядку вирішення становить місяць, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження.
Відповідно до обставин даної справи, строк зі зверненням до суду з цим позовом почав свій перебіг 20.11.2024 – наступного дня після отримання рішення за результатом розгляду скарги на податкове повідомлення-рішення, та закінчився 19.12.2024, тоді як позов у справі № 280/1255/25 був поданий через систему «Електронний суд» 19.02.2025.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що визначений законом строк звернення до суду є присічним та може бути поновлений у виключних випадках за клопотанням особи, яка подає позовну заяву, в якому мають бути викладені поважні причини пропуску відповідного процесуального строку з підтвердженням таких пояснень належними доказами. 
Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року в справі № 340/1019/19).
Колегія суддів зазначає, що причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Дотримання вимог норм процесуального права є обов`язком для всіх учасників адміністративного процесу. Відтак, особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством, не допускаючи необґрунтованого зволікання у вчиненні відповідної процесуальної дії.
Колегія суддів звертає увагу, що позивачем заява про поновлення строку звернення до суду не подавалась ані при зверненні до суду, ані за пропозицією суду апеляційної інстанції, поважність причин пропуску звернення до суду не доведена.
Суд апеляційної інстанції повторно наголошує, що поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.
Частиною 3 статті 123 КАС України встановлено, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
За приписами пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Враховуючи сукупність наведених обставин, не надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, колегія суддів доходить висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню із залишенням позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 319, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,
у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року в адміністративній справі № 280/1255/25 скасувати.
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ЛПКН АЛКО 2023» залишити без розгляду.
Постанова набирає законної сили з 26 лютого 2026 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови.
Повна постанова складена 26 лютого 2026 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко 

суддя Т.І. Ясенова 

суддя А.В. Суховаров