Справа № 675/1165/25 
Провадження № 2/675/112/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"10" березня 2026 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої - судді Янішевської О. С., з секретарем судового засідання Гонтарук А. С., 
з участю представника позивачки адвоката Савчука Ю. М., 
представника відповідача адвоката Каруна В. П., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «СЛАВА» про стягнення грошових зобов`язань за договорами оренди землі та розірвання договорів оренди землі, 
В С Т А Н О В И В:
23 липня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «СЛАВА» (далі – СТОВ «СЛАВА») про стягнення грошових зобов`язань за договорами оренди та розірвання договорів оренди землі, мотивуючи це тим, що 24 грудня 2008 року між ОСОБА_2 та СТОВ «СЛАВА» був укладений типовий договір оренди землі, предметом якого є земельна ділянка загальною площею 2,0833 га.
Пунктом 5 договору визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 17093,33 грн. Пунктом 8 договору визначено, що договір укладено на 20 років у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою. Пунктом 9 визначено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та у розмірі 3% - у грошовій формі в розмірі 512,80 грн або в натуральній формі: с.-г. продукція та послуги на вказану суму з окремою домовленістю з орендодавцем. Пунктами 10 – 14 договору визначений порядок обчислення розміру орендної плати, строки її внесення та порядок обчислення пені за несвоєчасне внесення орендної плати. Відповідно п. 36 договору встановлено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання договору передбачено п.п. 39-40 договору. Зазначений типовий договір оренди землі від 24 грудня 2008 року зареєстрований у Ізяславському відділі ХРФДПЦДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 01 лютого 2010 року за № 041078400057.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 липня 2018 року, виданого державним нотаріусом Ізяславської державної нотаріальної контори Хмельницької області Довбиш В. П. по спадковій справі № 558/2017 та зареєстровано в реєстрі за №1-702 – право власності на земельну ділянку загальною площею 2,0833 га, кадастровий номер 6822180400:05:018:0090 в порядку спадкування перейшло до ОСОБА_1 
21 січня 2009 року між ОСОБА_3 та СТОВ «СЛАВА» був укладений типовий договір оренди землі, предметом якого є земельна ділянка загальною площею 2,6652 га.
Пунктом 5 договору визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 17093,33 грн. Пунктом 8 договору визначено, що договір укладено на 20 років у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою. Пунктом 9 визначено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та у розмірі 3% - у грошовій формі в розмірі 512,80 грн або в натуральній формі: с.-г. продукція та послуги на вказану суму з окремою домовленістю з орендодавцем. Пунктами 10 – 14 договору визначений порядок обчислення розміру орендної плати, строки її внесення та порядок обчислення пені за несвоєчасне внесення орендної плати. Відповідно п. 36 договору встановлено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання договору передбачено п.п. 39-40 договору. Зазначений типовий договір оренди землі від 21 січня 2009 року зареєстрований у Ізяславському відділі ХРФДПЦДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 27 січня 2010 року за № 041078400005.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 липня 2018 року, виданого державним нотаріусом Ізяславської державної нотаріальної контори Хмельницької області Довбиш В. П. по спадковій справі № 558/2017 та зареєстровано в реєстрі за №1-703 – право власності на земельну ділянку загальною площею 2,6652 га, кадастровий номер 6822180400:05:031:0150 в порядку спадкування перейшло до ОСОБА_1 
22 серпня 2016 року між ОСОБА_2 та СТОВ «СЛАВА» був укладений договір оренди землі, предметом якого є земельна ділянка загальною площею 1,3446 га, кадастровий номер 6822180400:05:018:0262. Пунктом 5 договору визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 52140,00 грн. Пунктом 8 договору визначено, що договір укладено на 15 років (з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою). Пунктом 9 визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 5% від нормативно грошової оцінки, що в гривневому еквіваленті становить 2607,00 грн. Пунктами 10 – 14 договору визначений порядок обчислення розміру орендної плати, строки її внесення та порядок обчислення пені за несвоєчасне внесення орендної плати. Відповідно п. 38 договору встановлено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання договору передбачено п. 41 договору. Право оренди за вказаним договором зареєстрований, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 04 серпня 2017 року.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 липня 2018 року, виданого державним нотаріусом Ізяславської державної нотаріальної контори Хмельницької області Довбиш В. П. по спадковій справі № 558/2017 та зареєстровано в реєстрі за №1-701 – право власності на земельну ділянку загальною площею 1,3446 га, кадастровий номер 6822180400:05:018:0262 в порядку спадкування перейшло до ОСОБА_1 .
Позивачка повідомила, що земельна ділянка площею 2,0833 га, кадастровий номер 6822180400:05:018:0090, земельна ділянка площею 2,6652 га, кадастровий номер 6822180400:05:031:0150 та земельна ділянка площею 1,3446 га, кадастровий номер 6822180400:05:018:0262 перебувають в користуванні на умовах оренди в СТОВ «Слава».
Позивачка посилається на те, що з моменту одержання у приватну власність земельних ділянок за кадастровими номерами 6822180400:05:018:0090, 6822180400:05:031:0150, 6822180400:05:018:0262 в порядку спадкування ОСОБА_1 не одержувала орендну плату (ні на банківський рахунок, ні через касу товариства) від СТОВ «Слава».
Нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 2,0833 га, кадастровий номер 6822180400:05:018:0090, востаннє проводилась 04 травня 2023 року і становила 66463 грн. 
Нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 2,6652 га, кадастровий номер 6822180400:05:031:0150, востаннє проводилась 04 травня 2023 року і становила 51869,50 грн. 
Нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 1,3446 га, кадастровий номер 6822180400:05:018:0262, востаннє проводилась 16 вересня 2023 року і становила 47974,9 грн. 
Позивачка також зазначає, що починаючи з 2018 року, вона самостійно сплачує земельний податок та мінімальне податкове зобов`язання з моменту введення у відповідності до податкових повідомлень рішень.
Таким чином, позивачка вважає, що має місце порушення її прав на отримання доходів від здачі в оренду належної їй земельної ділянки.
На думку ОСОБА_1 , не сплачуючи орендну плату належним чином та у визначені строки, відповідач не тільки припустився порушення вимог укладеного сторонами договору оренди землі та чинного законодавства, а ці порушення є істотними, а тому мають бути застосовані наслідки невиконання договірних зобов`язань, передбачених як в самому договорі, так і актами чинного цивільного законодавства України розірвання договірних відносин.
Зважаючи на викладене вище, ОСОБА_1 просила суд стягнути з СТОВ «СЛАВА» на її користь за договором оренди землі від 24 грудня 2008 року 24505,37 грн, з яких 14057,51 грн основне зобов`язання, 7142,14 грн інфляційні нарахування, 1490,59 грн 3% річних та договірна пеня 1815,13 грн; за договором оренди землі від 21 січня 2009 року 19124,63 грн, з яких 10970,86 грн основне зобов`язання, 5573,91 грн інфляційні нарахування, 1163,28 грн 3% річних та договірна пеня 1416,58 грн; за договором оренди землі від 22 серпня 2016 року 29418,02 грн, з яких 16911,82 грн основне зобов`язання, 8592,30 грн інфляційні нарахування, 1793,22 грн 3 % річних та договірна пеня 2183,68 грн. Загальна сума грошового зобов`язання становить 73048,02 грн.
Позивачка ОСОБА_1 просила суд стягнути вказані суми заборгованості за кожним договором оренди землі та розірвати вказані договори оренди землі, укладені з СТОВ «СЛАВА», стягнути з відповідача судові витрати.
Позивачка ОСОБА_1 , яка приймала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримала, в останнє судове засідання не з`явилася, суду повідомила, що в липні 2018 року вона отримала свідоцтва про право на спадщину на три земельні ділянки, які перебували в оренді у СТОВ «СЛАВА», приблизно восени 2018 року вона зверталась у контору СТОВ «СЛАВА» за орендною платою, яку отримала грошима в конторі за 2017 рік, повідомила СТОВ «СЛАВА», що являється спадкоємцем та власником трьох земельних ділянок, зазначила свої дані та інформацію про власні банківські реквізити, після чого виїхала працювати в м. Київ, а з 2022 року виїхала за межі України. Наполягає, що орендну плату від СТОВ «СЛАВА» з 2018 року не отримує, позовні вимоги підтримує повністю.
Представник позивачки адвокат Савчук Ю. М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольни ти в повному обсязі. 
Представник відповідача адвокат Карун В. П. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити позивачці в позові та стягнути з неї понесені СТОВ «СЛАВА» судові витрати на правову допомогу.
Вислухавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. 
23 липня 2025 року до Ізяславського районного суду Хмельницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Слава» про стягнення грошових зобов`язань за договорами оренди землі та розірвання договорів оренди землі. 
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28 липня 2025 року вказана позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження, справа розглядається за правилами загального позовного провадження. 
27 жовтня 2025 року закрите підготовче провадження. 
22 серпня 2025 року представником відповідача направлено до суду відзив на вказану позовну заяву, в якому підтвердив, що 24 грудня 2008 року між ТОВ «СЛАВА», як орендарем, та ОСОБА_2 , як орендодавцем, укладено договір оренди належної ОСОБА_2 , на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 817840, земельної ділянки площею 2,0833 га; 21 січня 2009 року між ТОВ «СЛАВА», як орендарем, та ОСОБА_3 , як орендодавцем, укладено договір оренди належної ОСОБА_3 , на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 817851, земельної ділянки площею 2,6652 га; 22 серпня 2016 року між ТОВ «СЛАВА», як орендарем, та ОСОБА_2 , як орендодавцем, укладено договір оренди належної ОСОБА_2 , земельної ділянки площею 1,3446 га, кадастровий номер 6822180400:05:018:0262.
Умовами вказаних договорів оренди було передбачено виплату орендної плати щорічно, до 31 грудня, в грошовій формі або натуральній за окремою домовленістю з орендодавцем. СТОВ «Слава» належним чином виконувало взяті на себе зобов`язання та своєчасно виплачувало орендодавцеві орендну плату.
Орендодавці ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ніколи не повідомляли товариство про наявність у них банківського рахунку, на які могло б здійснюватися зарахування орендної плати, а відтак орендна плата виплачувалась через касу товариства.
Оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 товариством було виплачено орендну плату згідно умов договорів оренди землі по 2016 рік включно, зважаючи на дату їх смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та 12 серпня 2017 року відповідно, заборгованості з орендної плати перед ними товариство не має. Після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 СТОВ «СЛАВА» не отримувало від жодної особи повідомлення про зміну власника земельної ділянки, яка б мала відбутися в результаті спадкування.
Вказує, що весь розмір орендної плати, який товариством мав би бути виплачений за користування земельними ділянками згідно договорів оренди землі від 24 грудня 2008 року, від 21 січня 2009 року та від 22 серпня 2016 року, акумульований на рахунку товариства та має бути виплачений, як слідує з обставин позовної заяви у цій справі, позивачці в будь- який час або через касу товариства або на вказаний позивачкою банківський рахунок.
Відповідач звертає увагу на положення ч. 3 ст. 148-1 Земельного кодексу України (в редакції, чинній станом на 12 січня 2018 року), якою, зокрема передбачено, що особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі).
Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.
Затримка зі сплати орендної плати товариством зумовлена діями позивачки, яка створила перешкоди для належного виконання товариством, як орендарем, обов`язку зі сплати орендної плати.
За наведених обставин, товариство погоджується з необхідністю сплати заборгованості з орендної плати. Водночас, оскільки виникнення заборгованості з орендної плати мало місце виключено через не виконання своїх обов`язків позивачкою, це є свідченням відсутності умислу в діях товариства на невиконання ним зобов`язання зі сплати орендної плати, що унеможливлює застосування до нього приписів ч. 2 ст. 625 та ч. 3 ст. 549 ЦК України, відповідно, нарахування інфляційних втрат, 3% річних та пені.
27 серпня 2025 року представником позивача направлено до суду відповідь на відзив, яким заперечує проти доводів відповідача, що СТОВ «СЛАВА» не володіє інформацією про зміну власника земельних ділянок. Дане твердження підтверджується відповіддю Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 12 червня 2025 року вих. № 9089/6/22-01-12-01-15 з додатками, з якої вбачається, що СТОВ «СЛАВА» сплачувало податки та військовий збір, а саме при нарахуванні орендної плати за земельну ділянку.
Таким чином, СТОВ «СЛАВА» володіє інформацією про зміну власника земельних ділянок. СТОВ «СЛАВА» у своєму відзиві на надало доказів, які б підтверджували, що відповідач вживав заходів по виплаті орендної плати. Натомість, відповідач підтверджує факт використання земельних ділянок, які належать позивачу на праві приватної власності.
З огляду на вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 вважає обґрунтованими, які підлягають до задоволення в повному обсязі.
Судом встановлено, що 24 грудня 2008 року між ОСОБА_2 та СТОВ «СЛАВА» укладений типовий договір оренди земельної ділянки загальною площею 2,0833 га, право власності на яку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 817840; 21 січня 2009 року між ОСОБА_3 та СТОВ «СЛАВА» укладений типовий договір оренди земельної ділянки загальною площею 2,6652 га, право власності на яку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 817851; 22 серпня 2016 року між ОСОБА_2 та СТОВ «СЛАВА» укладений договір оренди земельної ділянки без номеру загальною площею 1,3446 га, кадастровий номер 6822180400:05:018:0262. 
Пунктами 5 вказаних договорів визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок становить 17093,33 грн, 17093,30 грн та 52140,00 грн відповідно. 
Пунктами 8 договорів визначено, що договори укладено на 20 років у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва – з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою; на 20 років у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва – з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою; на 15 років з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою. 
Орендна плата вноситься орендарем у формі та у розмірі 3% - у грошовій формі в розмірі 512,80 грн або в натуральній формі: с.-г. продукція та послуги на вказану суму з окремою домовленістю з орендодавцем (п. 9 договору); орендна плата вноситься орендарем у формі та у розмірі 3% - у грошовій формі в розмірі 512,80 грн або в натуральній формі: с.-г. продукція та послуги на вказану суму з окремою домовленістю з орендодавцем (п. 9 договору); орендна плата вноситься орендарем у формі та у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки, що у гривневому еквіваленті становить 2607,00 грн. 
Відповідно до п. 10 договорів, обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації.
Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії, що зазначено у абз. 2 п. 10 договорів від 24 грудня 2008 року та від 21 січня 2009 року.
Орендна плата вноситься у такі строки щорічно до 31 грудня поточного року (п. 11 договору), як зазначено у договорах від 24 грудня 2008 року та від 21 січня 2009 року.
Пунктом 11 договору від 22 серпня 2016 року визначено, що орендна плата вноситься один раз на рік одним платежем на пізніше 31 грудня поточного року; конкретна дата платежу визначається на розсуд орендаря.
Згідно п. 13 договорів, розмір орендної плати переглядається один раз на рік.
Пунктом 14 договорів визначено, що у разі не внесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0.01% несплаченої суми за кожний день прострочення.
Відповідно п. 36 договору встановлено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом, як зазначено у договорах від 24 грудня 2008 року та від 21 січня 2009 року.
У п. 38 договору від 22 серпня 2016 року передбачене припинення дії договору шляхом розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. 
Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання договору передбачено п. п. 39-40 договорів від 24 грудня 2008 року та від 21 січня 2009 року; п. п. 41-42 договору від 22 серпня 2016 року.
Згідно повідомлення відділу № 3 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 1302/281-25 від 09 червня 2025 року, договір оренди від 24 грудня 2008 року зареєстрований у «Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею договорів оренди землі» за № 041075400057 від 01 лютого 2010 року; договір оренди від 21 січня 2009 року зареєстрований у «Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею договорів оренди землі» за № 0410754000005 від 27 січня 2010 року; договір оренди від 22 серпня 2016 року зареєстрований у «Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею договорів оренди землі» за № 041075400056 від 01 лютого 2010 року.
Видатковими касовими ордерами та платіжними відомостями за відповідний період, копії яких додані до відзиву на позов представником відповідача адвокатом Каруном В. П., підтверджені виплати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 орендної плати за земельні ділянку, які перебувають в оренді.
Також представником відповідача адвокатом Каруном В. П. до відзиву на позов додані копії довідок Ізяславського управління Головного управління ДПС у Хмельницькій області про набуття (підтвердження) СТОВ «СЛАВА» статусу платника податку четвертої групи за 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 роки.
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 28 липня 2018 року позивачка ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 на земельну ділянку, кадастровий номер 6822180400:05:018:0090, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,0833 га, що підтверджується доданою до позовної заяви копією вказаного свідоцтва та відображено у витязі про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 52779409 від 28 липня 2018 року. 
Факт отримання в приватну власність вказаної земельної ділянки підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 132468351 від 28 липня 2018 року та інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 23 травня 2025 року. 
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 28 липня 2018 року позивачка ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на земельну ділянку, кадастровий номер 6822180400:05:031:0150, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,66552 га, що підтверджується доданою до позовної заяви копією вказаного свідоцтва та відображено у витязі про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 52779446 від 28 липня 2018 року. 
Факт отримання в приватну власність вказаної земельної ділянки підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 132470084 від 28 липня 2018 року та інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 23 травня 2025 року.
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 28 липня 2018 року позивачка ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 на земельну ділянку, кадастровий номер 6822180400:05:018:0262, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,3446 га, що підтверджується доданою до позовної заяви копією вказаного свідоцтва та відображено у витязі про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 52779374 від 28 липня 2018 року. 
Факт отримання в приватну власність вказаної земельної ділянки підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 132467317 від 28 липня 2018 року та інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 23 травня 2025 року.
До матеріалів справи додані оригінали податкових повідомлень-рішень та квитанцій, які підтверджують сплату позивачкою земельного податку за земельні ділянки кадастровий номер 6822180400:05:018:0090, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,0833 га; кадастровий номер 6822180400:05:031:0150, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,6652 га; кадастровий номер 6822180400:05:018:0262, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,3446 га.
Відповідно витягу № НВ-9971041702025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6822180400:05:018:0262 на 2025 рік становить 56466,40 грн.
Відповідно витягу № НВ-9971042762025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6822180400:05:018:0090 на 2025 рік становить 78227 грн.
Відповідно витягу № НВ-9971044312025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6822180400:05:031:0150 на 2025 рік становить 61050,39 грн.
Правовідносини, наявні між сторонами у справі на підставі наведених фактичних обставин, мають таке правове регулювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Неодмінним елементом правовідносин є їхній зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Відтак судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.
Охоронюваний законом інтерес полягає у прагненні особи набути певні матеріальні або нематеріальні блага з метою задоволення певних потреб, якщо такі прагнення є абстрактними, тобто випливають із певного суб`єктивного права у конкретних правовідносинах. Тому порушення охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створенням об`єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та (або) нематеріального блага.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
У ст. 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.
Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. ст. 24, 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкту оренди, яке істотно перешкоджає передбаченого договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
У п. д ч. 1 ст. 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 148-1 Земельного Кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.
Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів. Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.
Отже, законом встановлено обов`язок особи, у разі набуття права власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді на підставі чинного договору оренди землі, повідомити орендаря про факт переходу права власності на земельну ділянку, а також надати інформацію, що дозволить виконання останнім обов`язку по сплаті орендної плати та інших умов договору.
Дотримання вищевказаних дій для власника, до якого перейшло право власності на земельну ділянку, є важливим етапом, спрямованим для налагодження виплати орендної плати за укладеним до переходу права власності договором. Такий правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду у справі № 146/350/20 від 16 лютого 2022 року та у справі № 341/245/19 від 28 квітня 2021 року.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Посилання представника позивача на те, що відповідачу було відомо про зміну власника земельної ділянки, оскільки останнім сплачувалось податки та військовий збір за користування земельної ділянки, жодним чином не спростовує обов`язок позивача виконати вимоги ст. 148-1 ЗК України, та повідомити користувача протягом одного місяця з дня набуття права власності на земельну ділянку про зміну власника із зазначенням реквізитів визначених частиною третьою даної статті.
Доводи самої позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні жодними належними та допустимими доказами не підтверджені.
10 березня 2026 року до суду надійшло клопотання представника позивачки адвоката Савчука Ю. М. про долучення доказів, а саме копії заяви ОСОБА_1 до СТОВ «СЛАВА».
Судом було розглянуто вказане клопотання та відмовлено у його задоволенні, оскільки такий доказ за доводами представника позивачки існував на момент подання позову до суду, відтак позивачці про нього достеменно було відомо, поважності причин неподання такого доказу у строки, визначені Цивільним процесуальним кодексом України, представник позивачки назвати не зміг.
При цьому суд зауважує, що ні в позовній заяві, ні під час підготовчого провадження представник позивачки не повідомляв про можливе звернення ОСОБА_1 до СТОВ «СЛАВА», а клопотання про долучення доказів надійшло до суду після участі в судовому засіданні самої ОСОБА_1 .
Отже, у даному випадку позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів того, що орендар був обізнаний про перехід до неї у порядку спадкування права власності на орендовані земельні ділянки, що за приписами ч. 1 ст. 148-1 ЗК України є передумовою для можливості реалізації орендарем свого обов`язку по сплаті орендної плати вже новому власнику (орендодавцеві) земельної ділянки. 
Таким чином, саме вказане невиконання приписів земельного законодавства з боку позивачки стало причиною несвоєчасної сплати орендної плати відповідачем, що свідчить про відсутність підстав для розірвання договору оренди землі у зв`язку з систематичною несплатою орендної плати.
Суд оцінює критично посилання позивача на те, що після смерті попереднього власника земельної ділянки орендар не використав жоден з передбачених договором оренди землі способів оплати орендної плати (на картковий рахунок, поштовим переказом, готівкою з каси), адже з моменту смерті фізичної особи її правоздатність припиняється ч. 4 ст. 25 ЦК України, відтак така особа не може ні за яких обставин прийняти виконання договірного зобов`язання.
При цьому новий власник земельної ділянки (позивачка) про своє право отримувати орендну плату у визначеному законодавством порядку орендаря не повідомив.
Що стосується вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати, судом встановлено, що позивачка просила стягнути орендну плату в розмірі 73048,02 грн, з них: за договором оренди землі від 24 грудня 2008 року 24505,37 грн, з яких 14057,51 грн основне зобов`язання, 7142,14 грн інфляційні нарахування, 1490,59 грн 3% річних та договірна пеня 1815,13 грн; за договором оренди землі від 21 січня 2009 року 19124,63 грн, з яких 10970,86 грн основне зобов`язання, 5573,91 грн інфляційні нарахування, 1163,28 грн 3% річних та договірна пеня 1416,58 грн; за договором оренди землі від 22 серпня 2016 року 29418,02 грн, з яких 16911,82 грн основне зобов`язання, 8592,30 грн інфляційні нарахування, 1793,22 грн 3 % річних та договірна пеня 2183,68 грн.
Після звернення до суду з даним позовом, представник позивачки 25 вересня 2025 року надав довідку Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» з банківськими реквізитами Корінець А. О., у відповідності до яких відповідачем виплачена позивачці орендна плата за 2018 – 2025 роки в сумі 59242,00 грн. (16404,32 грн + 12802,37 грн+ 19735,14 грн + переплата 10300,17 грн), що підтверджується наданою суду копією платіжної інструкції № 7100 від 30 вересня 2025 року та довідки № 91 від 09 грудня 2025 року, які відповідно отримані ОСОБА_1 , що не заперечується представником позивача у судовому засіданні.
Отже, орендарем з моменту отримання повідомлення від нового власника добровільно сплачена орендна плата. 
Щодо вимоги про стягнення пені, індексації та 3% річних суд виходить із наступного.
Пунктами 10, 14 договору оренди землі встановлено, що обчислення розміру орендної плати на земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 549 ЦК України).).
Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання (ст. 610, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Так як судом встановлено відсутність порушень зобов`язань з боку орендаря, відсутні підстави для задоволення зазначених вимог.
За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Щодо стягнення з позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 27000,00 грн. суд враховує таке.
Судом встановлено, що 19 серпня 2025 року між СТОВ «СЛАВА» та адвокатом Каруном В. П. укладено договір про надання правничої допомоги № 675/1165/25-С. Предметом вказаного договору є зобов`язання надати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.
Відповідно до п. 1.4 даного договору, клієнт погоджується протягом 2-х днів з дня підписання цього договору сплатити адвокату гонорар у фіксованому розмірі 27000 грн., шляхом перерахування грошових коштів на відповідний рахунок, відкритий в АТ КБ «ПриватБанк».
Згідно з детальним описом робіт (наданих послуг) від 10 грудня 2025 року, виконаних адвокатом Каруном В. П. на виконання договору № 675/1165/25-С від 19 серпня 2025 року та копії платіжної інструкції № 6784 від 20 серпня 2025 року, сторони погодили надання правових послуг та відповідне отримання гонорару адвокатом у розмірі 27000,00 грн.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні відповідача всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З урахуванням конкретних обставин, зокрема, складністю справи та ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. При цьому, суд враховує, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема складністю справи та ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
За таких обставин, при визначенні розміру витрат на правову допомогу судом встановлено, що заявлена представником відповідача до стягнення сума витрат на правову допомогу в розмірі 27000,00 грн. є завищеною та необґрунтованою.
Враховуючи факт заперечення представника позивача щодо встановленого розміру витрат на правову допомогу, обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог представника відповідача про стягнення витрат на правову допомогу на загальну суму 9000,00 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову-на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З врахуванням зазначеного, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з позивача підлягають стягненню на користь відповідача понесені ним і документально підтверджені витрати на правову допомогу в сумі 9000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 18, 133, 141, 263-265, 354 ЦПК України
У Х В А Л И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 23 серпня 2023 року органом 6820, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «СЛАВА» (місцезнаходження - вул. Садова, буд. 64, с. Припутні Шепетівського району Хмельницької області, код ЄДРПОУ – 30626736) про стягнення грошових зобов`язань за договорами оренди землі та розірвання договорів оренди землі відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «СЛАВА» судові витрати у вигляді витрат на надання професійної правничої допомоги адвоката в сумі 9 000 (дев`ять тисяч) грн 00 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 20 березня 2026 року.
Суддя: О. С. Янішевська