Справа № 361/12955/25
Провадження № 2/361/5015/25 

Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
27.03.26

27 березня2026 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді – Писанець Н.В., 
при секретарі – Михальовій М.В.,
за участю: позивача – ОСОБА_1 ,
відповідача – ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Броварського міськрайонного суду Київської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, 
встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до  ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей:  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 12500 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття. 
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення в повному обсязі.
В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, погоджувався на розмір аліментів які будуть стягуватися з нього на утримання дітей у розмірі по 6000 грн.
Судом встановлено, що відповідач  ОСОБА_2 є батьком неповнолітніх дітей:  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 2,3) і, на підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, відповідач зобов`язаний утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. 
Згідно довідки про доходи, ОСОБА_2 працює на посаді підсобного працівника в ПП «Пожтехнозахист» з посадовим окладом 9000 грн. 
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
В ст. 182 СК України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. 
У силу положень ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Як роз`яснено п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Позивачем не надано доказів того, що неповнолітні діти проживають разом з нею, відповідач у судовому засіданні не зміг підтвердити даний факт.
Керуючись ст.ст. 180-185, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 141, 200, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів- відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Писанець Н.В.