Справа № 462/2481/26 

ПОСТАНОВА
Іменем України

21 квітня 2026 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Палюх Н.М., з участю захисника Вишневського М.С., представника потерпілих Бойка Н.Р., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

за ст.124 КУпАП, 
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 о 20 год 40 хв 21.02.2026 у м.Львові на регульованому перехресті доріг вул.Городоцька-Величка-Самбірська, керуючи автомобілем «Ssangyong Rexton» номерний знак НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкоду чи небезпеку іншим учасникам руху, здійснюючи поворот ліворуч, не дав дорогу автомобілю «Kia Niro» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по рівнозначній дорозі прямо у зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулось зіткнення, у результаті якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.п.2.3б, 10.1, 16.6 ПДР України.
У суді ОСОБА_1 заперечив факт порушення ним правил дорожнього руху, зазначивши, що перед початком здійснення маневру повороту ліворуч він переконався у тому, що у зустрічному напрямку відсутні автомобіля та почав здійснювати рух, та у момент, коли він вже зайшов у поворот та практично проїхав зустрічну смугу руху, у нього в`їхав автмобіль «Kia Niro», який рухався з перевищенням швидкості. Окрім цього, зазначив, що ОСОБА_2 виконав небезпечні дії, а саме різко змінив смугу руху та відволікся на інше авто, а тому не побачив його. Також вказав на те, що у нього не було об`єктивної можливості побачити автомобіль ОСОБА_2 .
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Вишневський М.С. у судовому засіданні подав клопотання про призначення комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, мотивуючи таке тим, що між учасниками події існують суттєві суперечності щодо механізму зіткнення, розташування транспортних засобів на проїзній частині у момент удару та відповідності дій водіїв вимогам ПДР.
Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що не пам`ятає з якою швидкістю рухався, однак зазначив, що розігнатись до великої швидкості не встиг. Події відбувались дуже швидко, а тому він не встиг зорієнтуватись. При цьому зазначив, що згідно ПДР ОСОБА_1 перед початком маневру повороту ліворуч повинен був пропустити зустрічні автомобілі, а вже тоді розпочинати рух.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона була пасажиром автомобіля «Ssangyong Rexton». Перед початком повороту ОСОБА_1 переконався у безпечності маневру, зустрічних автомобілів не було, однак уже у повороті вона побачила різке світло, після чого одразу відбулось зіткнення. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку його захисника адвоката Вишневського М.С., потерпілого ОСОБА_2 та представника потерпілих ОСОБА_2 і Хорта А.О. (власника пошкодженого автомобіля) – адвоката Бойка Н.Р., свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №613650 від 13.03.2026 вбачається, що ОСОБА_1 , порушивши п.п. 2.3б, 10.1, 16.6 ПДР України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Приймаючи рішення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, суд має з`ясувати її фактичні обставини, перевірити й оцінити усі наявні докази, встановити причинний зв`язок між порушенням Правил дорожнього руху України і настанням певних наслідків.
Згідно з ст. 124 КУпАП особа несе відповідальність за даною статтею у випадку порушення нею, як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Об`єктом правопорушення за ст. 124 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Відповідно до п. 2.3 б Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно з п. 10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відповідно до п.16.6 Правил дорожнього руху, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.
Незважаючи на заперечення свої вини ОСОБА_1 , факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №613650 від 13.03.2026, рапортом, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.02.2026, схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та фототаблицею до нього, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , показами свідка ОСОБА_3 , а також дослідженим у судовому засіданні відеозаписом моменту ДТП.
Суд критично ставиться до доводів ОСОБА_1 про те, що його дії не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, оскільки водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен враховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, повертаючи ліворуч водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч, а також спростовуються матеріалами справи. 
Щодо покликань ОСОБА_1 на те, що водій автомобіля «Kia Niro» перевищив швидкість не приймаються судом до уваги, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження цього.
Таким чином, враховуючи механізм ДТП, характер механічних ушкоджень отриманих транспортними засобами, суд приходить до висновку, що виникнення ДТП є прямим наслідком допущення порушень вимог п.п 2.3б, 10.1, 16.6 ПДР України водієм ОСОБА_1 , який порушив вимоги ПДР України, не переконався у безпечності маневру та зобов`язаний був дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку.
Оглянувши матеріали справи, суд приходить до переконання, що вина правопорушника доведена, дії за ст. 124 КУпАП кваліфіковані вірно.
Щодо клопотання адвоката Вишневського М.В. про призначення у справі експертизи слід зазначити наступне.
Відповідно до ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.
Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Суд зазначає, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може здійснити суд із призначенням відповідної судової експертизи.
Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.
Суд не знаходить достатніх підстав для призначення по справі експертизи, оскільки матеріали справи надають можливість встановити дійсні обставини справи, оцінити їх у співвідношенні з поясненнями водіїв, відеозаписом ДТП та зробити відповідний висновок про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Інших доказів, крім наявних в матеріалах адміністративної справи, суду не надано.
З огляду на наведене, суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання про призначення по справі експертизи відмовити.
Відтак, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, враховуючи особу правопорушника, суд приходить до переконання, що до  ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу. 
Згідно ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на нього штраф у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурором такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Згідно зі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців, що обчислюється з наступного дня після набрання постановою законної сили.
Постанову може бути оскаржено протягом 10-ти днів до Львівського апеляційного суду з дня винесення постанови.

Суддя: