УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/4481/25 Головуючий у 1-й інст. Івашкевич О. Г. 
Номер провадження №33/4805/119/26
Категорія ст.124 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м.Житомир
Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника – адвоката Бугайова М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Бугайова Миколи Вікторовича, в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 жовтня 2025 року, якою її притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Бугайов М.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, провадження у справі закрити. Апеляційна скарга мотивована зокрема тим, що суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив обставини справи, виніс рішення продублювавши протокол про адміністративне правопорушення. Вказав, що схема дорожньо-транспортної пригоди не містить позначення гальмівного шляху, відеозаписи працівники поліції не надали, у призначенні експертизи суд безпідставно відмовив. Звернув увагу на відсутність будь-яких доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у порушенні нею п. 16.6 ПДР України.
Разом із апеляційною скаргою адвокат подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження посилається на те, що копію оскаржуваної постанови від 17 жовтня 2025 року захисник отримав 22 жовтня 2025 року. Апеляційну скаргу подав 31 жовтня 2025 року Вважає строк на оскарження постанови суду першої інстанції таким, що пропущений з поважних причин.
Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , її захисника – адвоката Бугайова М.В., які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступних висновків.
У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, підтверджується зібраними у справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. При винесені постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.
Так, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.
Відповідно до п. 16.6 Правил дорожнього руху України, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний надати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч. 
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 395062 від 18 липня 2025 року ОСОБА_1 18 липня 2025 року о 08-50 год у м.Коростені Житомирської області на автодорозі М-07 151 км– 500м, керуючи транспортним засобом Шкода Фабія, державний номерний знак НОМЕР_1 на регульованому перехресті при повороті ліворуч на вул. Сергія Кемського не надала перевагу в русі транспортному засобу DAF XF, номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом SCHMITZ, номерний знак НОМЕР_3 , який рухався в зустрічному напрямку прямо, та скоїла з ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим завдано матеріальної шкоди, чим порушила п. 2.3.б, п. 16.6 ПДР України. Адміністративна відповідальність за вчинене правопорушення передбачена ст. 124 КУпАП.
Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , наданих під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди, рухався за кермом автомобіля DAF XF105, з напівпричепом SCHMITZ за маршрутом Ягодин-Київ з вантажем. На перехресті доріг під час руху на зелене світло світлофора рухався крайньою правою полосою, завчасно перелаштувавши на початку полоси. Під`їхавши до перехрестя йому на полосу руху виїхала легкова автомашина Шкода Фабія сірого кольору, задля уникнення зіткнення він застосував екстрене гальмування для зменшення сили удару при зіткненні, щоб менше нанести пошкоджень легковому автомобілю змістив своє авто праворуч від легковика. Легковик повертав з крайньої лівої полоси на зелене світло світлофору та не надав переваги автомобілю, яким він керував. При цьому вказав, що правий показчик повороту він не вмикав. 
У суді першої інстанції ОСОБА_1 надавала пояснення, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, вказала, що 18 липня 2025 року близько 09-00 год вона їхала в м.Коростень по автодорозі М-07 на регульованому перехресті на зелене світло світлофора, включила лівий показник повороту і почала пропускати зустрічний транспорт. Пропустивши передостанній легковий автомобіль побачила, що позаду нього рухається ще вантажний автомобіль по крайній правій полосі руху з включеним показником повороту праворуч. Не маючи перешкод, вона почала повертати ліворуч, але вантажний автомобіль поїхав прямо і сталося зіткнення її автомобіля з вантажним автомобілем.
Зі схеми ДТП вбачається, що у автомобіля Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_1 пошкоджений капот, передній бампер, крило, передня права дверка, дзеркало, задня права дверка, крило, передні колеса, правий поріг, права стійка, а у автомобіля DAF XF CXI 872089, номерний знак НОМЕР_2 пошкоджена ліва блок фара, протитуманка, передній бампер, передня решітка, передній лівий вертикальний пластик, ліві двері.
Вказані ушкодження узгоджуються зі схемою ДТП та долученими до справи фототаблицями.
Після перегляду справи в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що причиною виникнення ДТП є порушення водієм Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 п. 16.6 ПДР, яка, здійснюючи поворот ліворуч на зелений сигнал основного світлофора, не надала перевагу у русі транспортному засобу DAF XF CXI 872089, номерний знак НОМЕР_2 , що рухався у зустрічному напрямку прямо.
Під час розгляду справи суддя місцевого суду всебічно дослідив письмові докази у справі, пояснення учасників справи, дослідив наявні у справі фототаблиці, надав їм об`єктивну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Доводи захисника про те, що причиною ДТП є нібито увімкнення водієм автомобіля DAF лівого сигналу повороту, не спростовують висновків суду щодо вини ОСОБА_1 у порушенні ПДР, яке перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП. Учасниками не заперечується, що обидва рухались на зелений сигнал світлофору. Водій, який здійснював поворот ліворуч, зобов`язаний був переконатися у безпечності маневру, у тому числі з урахуванням дорожньої обстановки, що склалася, та незалежно від дій інших водіїв. Навіть якщо ОСОБА_1 помилково розцінила поведінку ОСОБА_2 на дорозі як намір повернути ліворуч, це не звільняло її від обов`язку надати дорогу транспортному засобу, який рухається назустріч прямо або ліворуч (оскільки такий маневр настільки габаритного транспортного засобу становив би для неї перешкоду), як того вимагає п. 16.6 ПДР. 
При цьому, апеляційний суд позбавлений можливості надавати правову оцінку діям водія DAF XF CXI 872089, номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , оскільки протокол про адміністративне правопорушення на нього не складався. За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається судом у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Отже, у справі щодо ОСОБА_1 суд повинен надати оцінку саме її діям в дослідженій дорожній обстановці на предмет відповідності ПДР України.
Апеляційний суд зауважує, що суд першої інстанції справедливо звернув увагу на сліди екстреного гальмування, зображені на долучених фототаблицях, що розташовані не перед поворотом дороги справа, а після нього, що свідчить про те, що автомобіль DAF XF105, з напівпричепом SCHMITZ рухався зі швидкістю, тобто не мав намір здійснювати маневр повороту вправо.
Щодо посилань захисника Бугайова М.В. на відсутність у матеріалах справи відеозапису, який зазначений у протоколі, апеляційний суд зазначає наступне.
Так, дійсно в матеріалах справи відсутній відеозапис з бодікамер, хоча про його наявність вказано в протоколі про адміністративне правопорушення. Працівники поліції під час доопрацювання адміністративних матеріалів повідомляли про неможливість надати його у зв`язку з закінченням строку його зберігання станом на дату звернення. Однак його відсутність не може автоматично нівелювати винуватість ОСОБА_1 у правопорушенні, передбаченого ст. 124 КУпАП, адже момент зіткнення транспортних засобів на ньому не зафіксовано, а лише процедура оформлення матеріалів справи. Разом з тим, матеріали справи містять докази якими зафіксовані обставини події: пояснення учасник ДТП ОСОБА_2 , схему місця події (з вказаними напрямками руху та точкою зіткнення), фотознімки після ДТП, протокол про адміністративне правопорушення. Ці докази узгоджуються між собою і дають вичерпну картину події. Будь-яких пояснень ОСОБА_1 після ДТП не надавала, зазначила, що надасть у суді, на складену схему ДТП будь-яких зауважень щодо її неправильності чи неповноти не надавала. Таким чином, відсутність відеозапису з бодікамери не створює процесуальної підстави для закриття провадження або автоматичного визнання відсутності події правопорушення. 
Що стосується доводів апеляційної скарги про неналежне оформлення схеми місця ДТП, апеляційний суд зазначає наступне.
Суд першої інстанції, дослідивши схему, пояснення учасників ДТП вірно оцінив її як такий доказ, що дозволяє встановити основні обставини події (напрямки руху, місце зіткнення, дорожні об`єкти, розмітку, розташування транспортних засобів після зіткнення). Схемою фіксуються просторові та фактичні дані, вона не є єдиною можливістю встановлення істини, тому її незначні недоліки (наприклад, умовні позначення або відсутність масштабної прив`язки) підлягають критичній оцінці в сукупності з іншими доказами. У справі таких невідповідностей, які б суттєво вплинули б на встановлення факту/порядку руху, не виявлено, а ОСОБА_1 погодила складену схему своїм підписом.
В апеляційній скарзі зазначено, що суд першої інстанції не зважив на заяву про неналежне оформлення схеми місця ДТП і не навів мотивів своєї відмови у постанові.
Оцінка допустимості та значущості доказів є дискреційною функцією суду першої інстанції; суд, має обов`язок мотивувати рішення в цілому, а не оцінювати кожний промовлений аргумент сторони. Аналіз матеріалів справи показує, що суд першої інстанції дослідив докази, що є у справі, і зробив висновок про наявність підстав для визнання ОСОБА_1 винною. Такий висновок має змістовне обґрунтування у мотивувальній частині постанови (посилання на досліджені докази, їх співставлення і висновки). Навіть якщо деякі формальні елементи мотивування можна було б деталізувати, це не тягне за собою автоматичного висновку про порушення процесуальних гарантій чи необхідність закриття провадження, якщо з матеріалів справи очевидно, що суд провів повне дослідження і дав логічну оцінку доказам.
Апеляційний суд не замінює суд першої інстанції у функції встановлення фактичних обставин, однак перевіряє законність та обґрунтованість висновків. Критерієм оцінки є те, чи були надані належні та допустимі докази, що підтверджують склад адміністративного правопорушення та причетність до події особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. У цій справі такі докази наявні і їх сукупна оцінка є достатньою для встановлення вини: протокол, пояснення учасників ДТП, схема місця події. Заперечення сторони захисту зводяться до сумнівів щодо формальної повноти деяких доказів, а не до надання контрдоказів, які б переконливо спростували встановлені факти.
Інших об`єктивних доводів, які б спростовували висновки, викладені в оскаржуваній постанові, або свідчили б про порушення норм КУпАП при прийнятті рішення суддею, а також відповідних додаткових доказів в апеляційній скарзі не наведено і до апеляційного суду не надано. Досліджені судом докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Поновити строк на апеляційне провадження постанови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 жовтня 2025 року.
Апеляційну скаргу адвоката Бугайова Миколи Вікторовича, в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 жовтня 2025 року – без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь