Справа № 211/11353/25
Провадження № 2/211/1539/26

РІШЕННЯ
іменем України

01 квітня 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді – Ніколенко Д.М.,
за участю секретаря судового засідання – Медведєвої А.Д.,
позивача – ОСОБА_1 , представника позивача – Щербаня В.С., представника відповідача – Часової А.Р. (ВКЗ),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про припинення трудового договору (контракту), -
встановив:
адвокат Холод Віталій Сергійович від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Філії «УЗ Вагон-Сервіс» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» (далі Філії «УЗ Вагон-Сервіс» АТ «Укрзалізниця») та просить визнати незаконним та скасувати наказ (розпорядження) №516/ос від 21.08.2025, виданий Філією «УЗ Вагон-Сервіс» АТ «Укрзалізниця», про припинення трудового договору (контракту), укладеного із ОСОБА_1 . Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 перебував на посаді начальника відокремленого структурного підрозділу «Вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» (далі ВСП «ВД Батуринська» РФ «Придніпровська залізниця»). За наказом №80/ін від 21.05.2025 ВСП «ВД Батуринська» було об`єднано з виробничим підрозділом «Вагонне депо Мудрьона» (далі ВП «ВД Мудрьона»). Наказом (розпорядженням) №516/ос від 21.08.2025 ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника депо ВП «ВД Мудрьона» філії «УЗ Вагон-сервіс» AT «Укрзалізниця». ОСОБА_1 було незаконно переведено на іншу посаду. Як вже було вказано вище, позивач займав посаду начальника ВСП «ВД Батуринська» РФ «Придніпровська залізниця», а звільнили його з посади начальника депо ВП «ВД Мудрьона» філії «УЗ Вагон-сервіс» AT «Укрзалізниця». Наказу про переведення ОСОБА_1 належним чином не отримував, а підприємством не було дотримано процедури переведення як такої. Зокрема, підприємством НЕ було отримано згоди позивача на переведення, як того вимагає ч. 1 ст. 32 КЗпП України. Крім того, у зв`язку з переведенням на іншу роботу роботодавцем позивача НЕ було дотримання вимог ч. 3 ст. 32 КЗпП України, а саме позивача взагалі ніхто не попереджав про зміну істотних умов праці, зокрема, в частині переведення його з іншої посади на другу. Відтак, переведення ОСОБА_1 як таке не відбувалось, оскільки ані наказу про переведення, ані попередження, ані пропозицій щодо іншої роботи від роботодавця НЕ надходило. Таким чином, неможливо звільнити особу з тієї посади, на яку він не був прийнятий (зарахований) у встановленому трудовим законодавством порядку. А тому, оскаржуваний наказ є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, адже за ним позивач звільнений з посади, на яку взагалі не був прийнятий (зарахований). З огляду на викладене, відповідач порушив норми трудового законодавства України при звільненні позивача із займаної посади за п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, що є підставою для скасування оскаржуваного наказу і поновлення позивача на роботі.
Ухвалою від 08.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
14.10.2025 адвокатом Щербанем Віктором Сергійовичем скеровано до суду через підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» клопотання про вступ у справу в якості представника позивача та про перехід зі спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на загальне позовне провадження.
Ухвалою суду від 16.10.2025 здійснено перехід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Філії «УЗ Вагон-Сервіс» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про припинення трудового договору (контракту) з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 16.12.2025 здійснено заміну неналежного відповідача - Філія «УЗ Вагон-Сервіс» АТ «Укрзалізниця», на належного відповідача - Акціонерне товариство «Укрзалізниця».
Протокольними ухвалами суду від 09.03.2026 відмовлено в задоволенні клопотань представника позивача про витребування доказів, виклик свідка.
Протокольною ухвалою суду від 09.03.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Відповідач скористався правом на подання заяви по суті спору та 29.10.2025 направив до суду відзив на позовну заяву, який отриманий судом 31.10.2025, за змістом якого просив застосувати строки позовної давності. Крім того, зазначив по суті спору. Позивач перебував на посаді начальника ВСП «ВД Батуринська» філії «УЗ Вагон-сервіс» AT «Укрзалізниця», з метою приведення організаційної структури, схеми виробничого підрозділу та попередження дублювання функцій підрозділу та деяких керівників виробничого підрозділу філією «УЗ Вагон-сервіс» AT «Укрзалізниця» видано наказ від 21.05.2025 № 80/ін в частині зміни структури. Звертають увагу, що відповідно до організаційної структури філії «УЗ Вагон-сервіс» AT «Укрзалізниця», структурний підрозділ «ВД Батуринська» та «ВД Мудрьона» перебували у структурі філії «УЗ Вагон-сервіс» AT «Укрзалізниця». Позивач долучає наказ № 308/ВЧДР Мудрео. від 21.05.2025 з особового складу про продовження трудового договору у ВП «ВД Мудрьона» філії «УЗ Вагон-сервіс» AT «Укрзалізниця» працівникам виробничого «ВД Мудрьона» філії «УЗ Вагон-сервіс» AT «Укрзалізниця». Позивач не надав жодних належних доказів щодо його перебування в структурі регіональної філії, а саме підтверджує той факт перебування Позивача в структурі філії «УЗ Вагон-сервіс» AT «Укрзалізниця». Позивач зазначає про істотні зміни умов праці, в частині переведення з іншої посади на другу, але в той же час вказує однакові посади «начальника виробничого підрозділу». Жодних істотних змін для Позивача не відбулись, зміни, які відбувались на підприємстві стосувались виключно зміни назви структурного підрозділу без змін функціональних обов`язків, умов праці, заробітної плати чи підпорядкуванню працівника. Відповідно до ст. 32 КЗпП України, істотними умовами праці вважаються система та розмір оплати праці; пільги, режим роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, зміна розрядів, зміна місця роботи. Відповідно до ч. 2 ст. 32 КЗпП України, не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або обладнанні у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Таким чином, відповідно до ст. 32 КЗпП України, такі зміни не є зміною істотних умов праці. Щодо наказу від 21.08.2025 № 516/ос про припинення трудового договору (контракту), підставою для формування наказу стала заява ОСОБА_1 від 21.08.2025, причина звільнення за угодою сторін. Звільнення Позивача відбулося на підставі п. 1 ч.1 ст. 36 КЗпП України - за згодою сторін. Такий спосіб припинення трудового договору передбачає взаємне волевиявлення працівника та роботодавця щодо дати й умов припинення трудових відносин. Відповідно до Положення про філію «УЗ Вагон-сервіс» AT «Укрзалізниця» пункт 4.1. у підпорядкуванні Філії перебувають функціональні та виробничі підрозділи, згідно з пунктом 5.5. та 5.5.5. директор Філії на підставі довіреності та в межах своїх повноважень: приймає на роботу та звільняє працівників Філії згідно зі штатним розписом, Номенклатурою посад голови правління та Номенклатурою посад членів правління Товариства, з урахуванням вимог пункту 5.1 цього Положення, укладає, змінює та розриває трудові договори (контракти), приймає рішення з питань оплати праці та робочого часу працівників Філії, застосовує заходи заохочення та/або притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності працівників Філії відповідно до законодавства України. У свою чергу Позивач власноруч у письмовій формі сформував заяву на звільнення за угодою сторін, де зазначено прохання звільнити його за угодою сторін і дата звільнення. Жодних заперечень щодо звільнення за угодою сторін Позивач не зазначав, також не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що його згода на звільнення була недійсною або отримана під впливом протиправних дій роботодавця, правові підстави для скасування наказу про звільнення відсутні. Факт припинення трудових відносин підтверджується наказом № 516/ос від 21.08.2025 про припинення трудового договору (контракту) заявою Позивача про звільнення за угодою сторін від 21.08.2025. Отже, правові підстави для скасування наказу відсутні.
У судовому засіданні позивач та його представник – адвокат Щербань В.С. наполягали на задоволенні позову з підстав, що вказані в позовній заяві.
Представник відповідача Часова А.Р. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав, що зазначені у відзиві на позовну заяву, а також просила застосувати строки позовної давності.
Допитаний в якості свідка позивач ОСОБА_1 суду пояснив, що в травні 2025 року відбулось об`єднання ВД «Батуринське» та ВД «Мудрьона», відповідно залишився один керівник, але суттєво збільшився штат співробітників, додались дільниці у об`єднаному вагонному депо. Йому керівництво сказало написати заяву на посаду керівника ВД «Мудрьона», що ним і було зроблено. Так він після підписання заяви з 25.08.2025 продовжив працювати, а через деякий час його було повідомлено про неможливість прийняття на роботу саме на посаду начальника депо «Мудрьона». Він продовжив ходити на роботу аж до 11.10.2025, але через те, що йому не платили заробітну плату, він зібрав речі та залишив робоче місце. Він вважав, що до моменту звільнення працював начальником депо «Батуринське». У власноручно написаній заяві на звільнення за порадою відділу кадрів вказав свою посаду «начальник вагонного депо «Мудрьона». Примусу з боку роботодавця щодо написання заяви на звільнення не було, це було його дійсне волевиявлення. Також зазначив, що з 2015 року, коли його призначили на посаду начальника депо «Батуринське», інших наказів відносно нього не видавалось, трудових договорів не укладалось. 
Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши позивача в якості свідка та дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами у справі, що позивач ОСОБА_1 працював на підприємстві відповідача на посаді начальника відокремленого структурного підрозділу «Вагонне депо Батуринська» філії «УЗ Вагон-сервіс» АТ «Укрзалізниця».
Відповідно до «Положення про філію «УЗ Вагон-сервіс» АТ «Укрзалізниця», затвердженого рішенням правління від 17.06.2024 № Ц-82/37, з метою приведення організаційної структурної схеми виробничого підрозділу «ВД Мудрьона» філії «УЗ Вагон-сервіс» АТ «Укрзалізниця» у відповідність та попередження дублювання функцій підрозділу та деяких керівників виробничого підрозділу заступником директора філії з виробництва філії «УЗ Вагон-сервіс» АТ «Укрзалізниця» Слободянюком Віталієм 21.05.2025 видано наказ № 80/ін «Про зміни до організаційної структурної схеми», яким об`єднано виробничі підрозділи «ВД Батуринська» та «ВД Мудрьона» (а.с. 42, 43 – копія наказу № 80/ін від 21.05.2025, а.с. 44 – копія схеми, а.с. 45-47 – копія витягу з протоколу № Ц-82/37 від 17.06.2024 з додатком).
Наказом № 308/ВЧДР Мудрео. від 21.05.2025 «З особового складу» продовжено дію трудового договору у виробничому підрозділі «ВД Мудрьона» філії «УЗ Вагон-сервіс» АТ «Укрзалізниця» працівникам виробничого «ВД Мудрьона» філії «УЗ Вагон-сервіс» АТ «Укрзалізниця» (а.с. 13 – копія наказу).
На підставі заяви від 21.08.2025 позивача про звільнення за угодою сторін 25.08.2025 було винесено Наказ № 516/ос від 21.08.2025 про припинення трудового договору (контракту) із ОСОБА_1 з посади начальника депо виробничого підрозділу «Вагонне депо Мудрьона» філії «УЗ Вагон-сервіс» АТ «Укрзалізниця» на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с. 48 – копія заяви, а.с. 49 – копія наказу).
У свою чергу, ОСОБА_1 , як на підставу задоволення позову, посилається на те, що його було незаконно переведено на іншу посаду, оскільки він займав посаду начальника ВСП «ВД Батуринська» РФ «Придніпровська залізниця», а звільнили його з посади начальника депо ВП «ВД Мудрьона» філії «УЗ Вагон-сервіс» AT «Укрзалізниця». Наказу про його переведення на іншу посаду не отримував, вважає, що підприємством не було дотримано процедури переведення як такої. Зокрема, підприємством НЕ було отримано його згоди на переведення, як того вимагає ч.1 ст. 32 КЗпП України. Крім того, у зв`язку з його переведенням на іншу роботу роботодавцем НЕ було дотримання вимог ч. 3 ст. 32 КЗпП України, а саме позивача взагалі ніхто не попереджав про зміну істотних умов праці, зокрема, в частині переведення його з іншої посади на другу.
Відповідач, у свою чергу, вказує на те, що жодних істотних змін для ОСОБА_1 не відбулося, оскільки зміни, які відбувались на підприємстві, стосувалися виключно зміни назви структурного підрозділу без змін функціональних обов`язків, умов праці, заробітної плати чи підпорядкуванню працівника, посилаючись на ч. 2 ст. 32 КЗпП України. Для підтвердження викладених обставин АТ «Укрзалізниця» надано відповідні докази (а.с. 42, 43 – копія наказу №80/ін від 21.05.2025, а.с. 44 – копія схеми, а.с. 45-47 – копія витягу з протоколу № Ц-82/37 від 17.06.2024 з додатком).
Частиною 1 ст. 32 КЗпП України визначено, що переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.
Згідно ч. 2 ст. 32 КЗпП України не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або обладнанні у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Роботодавець не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров`я.
Відповідно до ч. 3 ст. 32 КЗпП України, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці  {У період дії воєнного стану норми частини третьої статті 32 щодо повідомлення працівника про зміну істотних умов праці не застосовуються згідно із Законом № 2136-IX від 15.03.2022}.
Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу (ч. 4 ст. 32 КЗпП України).
Суд погоджується з доводами сторони позивача в частині послання на ст. 32 ч. 3 КЗпП України, так як, на думку суду, все ж таки в результаті об`єднання виробничих підрозділів «ВД Батуринська» та «ВД Мудрьона» змінилися не тільки назва виробничих підрозділів, але й істотні умови праці, а саме змінилося найменування посади позивача та інших працівників підприємства, які працювали у ВСП «ВД Батуринська». Суд дійшов даного висновку з огляду на те, що позивач до об`єднання виробничих підрозділів обіймав посаду начальника депо ВСП «ВД Батуринська», а звільнений був з посади начальника депо виробничого підрозділу «Вагонне депо Мудрьона».
Проте позивач не звернув увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України № 2136-IX від 15.03.2022, у період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці, передбачених ч. 3 ст. 32 та ст. 103 КЗпП України, здійснюється не пізніш як до запровадження таких умов. Треба зауважити, що чинним законодавством не визначено механізму повідомлення про такі зміни, що дає підстави вважати, що у період дії воєнного стану працівник може бути повідомлений як усно, так і письмово.
У судовому засіданні під час допиту позивача в якості свідка ОСОБА_1 під присягою підтвердив, що в результаті об`єднання виробничих підрозділів «ВД Батуринська» та «ВД Мудрьона» мав залишитися лише один керівник, тобто він знав про зміну істотних умов праці. Також ним була написана заява на зайняття посади начальника ВД «Мудрьона», що свідчить про обізнаність позивача про зайняту посаду.
Крім того, у подальшому, 25.08.2025 позивачем власноручно, без примусу було написано заяву про звільнення за посади начальника депо ВП «ВД Мудрьона» на підставі ст. 36 ч. 1 п. 1 КЗпП України, тобто за угодою сторін, а не за п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України (відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці).
З огляду на дослідженні судом докази, надані пояснення сторін у справі, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача.
Крім того, суд не вбачає підстав для застосування строку позовної давності до позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу про припинення трудового договору (контракту), так як позов було подано позивачем в межах строку, визначеного ст. 233 ч. 2 КЗпП України.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
З огляду на те, що позивач при пред`явленні позову звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне віднести судовий збір на рахунок держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд-
ухвалив:
в задоволенні позову - відмовити.
Судовий збір віднести на рахунок держави.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 08 квітня 2026 року.

Суддя         Д.М. Ніколенко