П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
——————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/33882/25	

Перша інстанція: суддя Стефанов С.О.,
повний текст судового рішення
складено 26.01.2026, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року про залишення адміністративного позову без розгляду по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:
В жовтні 2025 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі – відповідач), в якій просив:
- визнати протиправним та скасувати пункт 4 наказу Головного управління національної поліції в Одеській області від 01.09.2025 року №2076, яким капітана поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора роти №4 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Одеській області притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №1095 о/с від 02.09.2025 року в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 (0064341), старшого інспектора роти №4 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Одеській зі служби в поліції;
- поновити ОСОБА_1 на посаді капітана поліції, старшого інспектора роти №4 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Одеській області;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 , старшого інспектора роти №4 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Одеській області середній заробіток за період вимушеного прогулу з 02.09.2025 року по день ухвалення судового рішення.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху на підставі ст.169 КАС України у зв`язку з відсутністю засвідчених в установленому законом порядку копії письмових доказів, доданих до позовної заяви.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21.10.2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 повернуто позивачу, через не виконання вимог ухвали суду від 13.10.2025 року.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2025 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21.10.2025 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24.12.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст.262 КАС України. 
31.12.2025 року від ГУ НП в Одеській області до суду надійшла заява про залишення позову без розгляду (вхід.№ЕС/138401/25), в якій заявник просить суд залишити позов без розгляду, у зв`язку із неповажністю причин пропуску процесуального строку, встановленого Дисциплінарним статутом Національної поліції України та частиною 5 ст.122 КАС України. 
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15.01.2026 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху через порушення строків звернення до суду, які передбачені нормами спеціального закону, а саме Дисциплінарним статутом. Надано позивачу 5-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26.01.2026 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції від 26.01.2026 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу посилаючись на доводи, що узгоджуються з висновками, викладеними в ухвалі суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вже зазначено вище, ухвалою суду від 15.01.2026 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху. В ухвалі суд дійшов висновку, що позивач вважається обізнаним з наказом про звільнення 06.09.2025 року, тобто після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації (ч.ч.1, 2 ст.30 Дисциплінарного статуту НП України). 20.09.2025 року був останнім днем для подачі позовної заява, однак позов було подано, відповідно до відмітки Одеського окружного адміністративного суду, 08.10.2025 року, тобто з порушенням п`ятнадцятиденного терміну оскарження.
В ухвалі суду також було зазначено, що виявлені недоліки повинні бути усунені шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати причини поважності (у разі їх наявності) пропуску строку звернення до суду та надати належні докази. 
Колегія суддів звертає увагу, що зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач при поданні позову не ставив перед судом питання про поновлення строку на звернення до суду з адміністративним позовом.
На виконання ухвали суду від 15.01.2026 року представником позивача 22.01.2026 року було подано заяву про поновлення процесуального строку, в якій останній щодо підстав пропуску строку звернення до суду, зокрема, зазначив, що під час підготовки позовної заяви позивач вважав останнім днем звернення до суду 19.09.2025 року. В ухвалі суду від 15.01.2026 року встановлено, що 15-денний строк на оскарження спірного наказу спливав 20.09.2025 року. Відповідно до ч.6 ст.120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Тобто фактично останнім днем подання позовної заяви було 22.09.2025 року.
Також представник позивача у заяві зазначив, що позов було підписано представником позивача та скеровано до Одеського окружного адміністративного суду 17.09.2025 року, що підтверджується накладною ПН №5627 Кур`єрської служби ТОВ «Двадцять п`ять годин» фактично в 15-денний строк після ознайомлення з наказом. Позивач в заяві про усунення недоліків посилався на накладні, якими був відправлений позов, також копії вказаних документів містяться в матеріалах справи. Після повернення накладних з доказами вручення представнику позивача стало відомо, що за накладною №5627 фактичне вручення позовної заяви до суду відбулось 08.10.2025 року, а за накладною №5628 – 07.10.2025 року до ГУ НП в Одеській області. Вся ця інформація відображена в накладних на відправку та підтверджена підписами кур`єра і осіб які отримували вказані відправлення. Реєстрація позовної заяви в Одеському окружному адміністративному суді відбулась 08.10.2025 року. Але враховуючи той факт, що на переконання позивача позов був відправлений у встановлений строк, у зв`язку з чим до позовної заяви не додавалось клопотання про поновлення строку звернення до суду, у відповідності до ст.123 КАС України, позивач дотримався приписів КАС України, усталеної судової практики та вимог Дисциплінарного статуту та звернувся до суду в установлений строк, а тривала доставка до суду виходить за межі контролю як представника так і позивача. 
Отже, у зв`язку з вищевикладеним позивач вважає, що відправка позовної заяви в межах передбаченого 15-денного строку, та надходження її до суду пізніше – є достатньою підставою для визнання поважності пропуску такого строку та у зв`язку з тим, що тривала доставка виходила за межі контролю позивача, а тому строк на звернення до суду має бути поновлений.
Ухвалою суду від 26.01.2026 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Залишаючи адміністративний позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що на накладних №5627 та №5628 Кур`єрської служби ТОВ «Двадцять п`ять годин» відсутні відбитки календарного штемпеля, що підтверджує дату відправлення кореспонденції, а фіскальні чеки чи інші розрахункові документи на оплату кур`єрської доставки позивачем до суду не надані.
Також суд зазначив, що надання накладної служби кур`єрської доставки без відповідного розрахункового документа не може вважатися належним доказом подання позову у день, зазначений на відповідній накладній.
За таких обставин, суд першої інстанції зробив висновок про позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом та підстав для його поновлення суд не вбачає.
З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Згідно з ч.2 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-Vlll підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень, визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується Законом. 
Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, визначено сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Розділом V Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначені особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану. 
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні постановлено ввести воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.
Строк дії воєнного стану в Україні був продовжений з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента від 14.03.2022 року №133/2022, надалі іншими Указами цей строк продовжений до сьогоднішнього дня, дня розгляду даної справи.
Отже, данні спірні правовідносини, розглядаються під кутом норм права, які визначені у зазначеному розгляді Дисциплінарного статуту НПУ, на час воєнного стану в державі. 
Так, згідно ч.4 ст.31 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» у період дії воєнного стану поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності. 
В мирний час встановлювалась інша норма права, щодо строків оскарження, поліцейським застосованого до нього дисциплінарного стягнення, так частиною 1 ст.24 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, визначено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення протягом місяця з дня його виконання (реалізації) шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, а також шляхом звернення до суду в установленому порядку. 
Частиною 5 ст.122 КАС України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Так Верховним судом у постанові від 28.03.2024 року по справі №420/22052/23 зазначено наступне: «Правила конкуренції, крім вищезазначеного, можуть випливати з часової послідовності прийняття норм. За загальним правилом, нова норма припиняє дію старої норми, якщо вони суперечать одна одній (lex posterior derogat legi priori). У співвідношенні між звичайними законами, які суперечать один одному, «молодша норма» припиняє суперечливу до неї «старшу»: цей підхід виходить з того, що існуюче право при виданні нової норми може бути змінене без особливих проблем. 
Тобто, у контексті цього судового спору застосуванню підлягає Дисциплінарний статут Національної поліції України, що затверджений Законом України і яким передбачені порядок та строки оскарження дисциплінарного стягнення. 
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 08.08.2023 року у справі №120/7567/22, від 31.10.2023 року у справі №400/5692/22, від 31.10.2023 року у справі №340/4394/22, від 30.11.2023 року у справі №500/1224/23. 
Отже, Верховний Суд вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що до правовідносин, які склались у цій справі потрібно застосовувати положення частини 4 ст.31 Дисциплінарного статуту, які передбачають оскарження наказу про звільнення у 15-ти денний термін з дня ознайомлення з відповідним наказом. 
При цьому, як установили суди попередніх інстанцій, позивач звернувся до суду з цим позовом з пропуском 15-тиденного строку на оскарження, встановленого частиною четвертою статті 31 Дисциплінарного статуту, належних та достатніх доводів на обґрунтування поважності причин такого пропуску не навів.».
Також Верховним Судом у постановах від 31.05.2023 року у справі №160/9356/22, від 31.10.2023 року у справі №340/4394/22, від 30.11.2023 року у справі №500/1224/23, від 28.03.2024 року у справі №420/22052/23, було висловлено висновок, що у разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції, поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення. Оскільки існує колізія між загальним (КАС України) та спеціальним законом (Дисциплінарний статут), застосуванню підлягають норми спеціального закону, яким є саме Дисциплінарний статут. 
Таким чином, законодавець чітко пов`язав виникнення права на оскарження застосованого до поліцейського дисциплінарного стягнення та обчислення строку на таке оскарження - з моменту ознайомлення особи з наказом про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.
Крім того, із змісту положень частин 1, 2 ст.30 Дисциплінарного статуту НП України вбачається, що законодавцем запроваджено новий алгоритм ознайомлення поліцейського з наказом про застосування до нього дисциплінарного стягнення, у разі відсутності його на службі. 
Зокрема, за допомогою поштового зв`язку (у разі можливості) на адресу місця проживання, зазначену в його особовій справі, або з використанням електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника. 
І лише у разі виконання указаних приписів, поліцейський вважається таким, що ознайомлений з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, після спливу чотирьох календарних днів з дня його відправлення поштовим зв`язком або після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації. 
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що наведене означає, що єдиними та допустимими доказами належного повідомлення поліцейського про наказ щодо застосування до нього дисциплінарного стягнення є документи, які підтверджують, що у разі якщо така інформація надсилалася йому засобами поштового зв`язку, то відповідач повинен направити її на адресу його місця проживання, зазначену в його особовій справі. Направлення на будь-які інші адреси, що не указані в особовій справі поліцейського не відповідає установленому законодавцем порядку. Обставини, що обумовлюють можливість відступу від цього правила повинні бути доведені відповідачем задля належного виконання ним обов`язку, передбаченого указаною нормою. 
Підсумовуючи викладене, можна дійти висновку, що лише за умови дотримання органом поліції такої процедури, поліцейський вважається ознайомленим з наказом про застосування до нього дисциплінарного стягнення у строки, установлені частиною 2 ст.30 Дисциплінарного статуту НП України, незалежно від того, чи такі повідомлення він фактично отримував. 
Це означає, що за такого нормативного регулювання, повернення поштового відправлення з відміткою про «Закінчення терміну зберігання» або відсутність інформації у відповідному месенджері про те, що особа ознайомлена з текстом повідомлень, жодним чином не зупиняють строки, установлені указаною нормою, так як у таких випадках визначальним є саме дотримання органом поліції приписів частини першої статті 30 Дисциплінарного статуту НП України. Тому, за таких обставин, поліцейський вважається обізнаним з таким наказом незалежно від того, чи отримував/читав він відповідне повідомлення. 
Такі висновки суду першої інстанції відповідають аналогічній правовій позиції, яка міститься в постанові Верховного Суду від 07.12.2023 року у справі №420/15422/22 та в постанові від 25.01.2024 року у справі №260/4067/23. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, за допомогою електронної комунікації на електронну адресу позивача « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 03.09.2025 року було направлено електронний лист з вкладеним файлом: Антонюк звільнення - наказ, лист, пам`ятка і довідка УЛМТЗ.pdf. 
Докази того, що позивач має саме таку електронну адресу підтверджується і тим, що він її вказав у позовній заяві. 
Додатково також на адресу проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , 03.09.2025 року засобами поштового зв`язку було направлено листа з копією наказу ГУ НП в Одеській області від 02.09.2025 року №1095 о/с. 
У позовній заяві позивач зазначає саме таку адресу на яку йому було відправлено наказ.
Позивач не заперечує наведені обставини.
Отже, враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що ОСОБА_1 вважається обізнаним з наказом про звільнення 06.09.2025 року, тобто після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації (ч.ч.1, 2 ст.30 Дисциплінарного статуту НП України). 20.09.2025 року був останнім днем для подачі позовної заява.
Суд першої інстанції зазначає, що даний позов надійшов до суду 08.10.2025 року, а датою відправлення на накладній «Кур`єрська служба доставки» (ТОВ «Двадцять п`ять годин» ЄДРПОУ 37585398) зазначено « 17 вересня 2025 року».
Правила надання послуг поштового зв`язку регулюються Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» (далі – Правила №270).
Відповідно до п.2 Правил №270, відправник - фізична або юридична особа, прізвище, ім`я та по батькові або найменування якої зазначені на поштовому відправленні, бланку поштового переказу в спеціально призначеному для цього місці, яка безпосередньо або через уповноважену особу подає оператору поштового зв`язку для пересилання поштове відправлення, поштовий переказ.
Приймання поштового відправлення, поштового переказу - виробнича операція, яка полягає в оформленні поштового відправлення, поштового переказу, що подаються для пересилання.
Пунктом 2 Правил №270 також визначено, що просте поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання без видачі розрахункового документа та доставляється / вручається без розписки; реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку; рекомендоване поштове відправлення - реєстрований лист (рекомендований лист), поштова картка, бандероль, відправлення для сліпих, дрібний пакет, мішок "M", які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення.
Розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.
Відповідно до абзацу 2 п.3 роз.II Положення у разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий.
Згідно з п.61 Правил №270, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.
Таким чином, в день приймання поштового відправлення працівник поштового зв`язку зобов`язаний проставити відбиток календарного штемпеля.
Отже, враховуючи вище наведене, суд першої інстанції відмовляючи позивачу у поновленні строку та залишенні його позову буз розгляду послався на те, що на зазначеній накладній відсутній відбиток календарного штемпеля, що підтверджує дату відправлення кореспонденції.
Крім цього, суд першої інстанції зазначив, що надання накладної служби кур`єрської доставки без відповідного розрахункового документа не може вважатися належним доказом подання позову у день, зазначений на відповідній накладній, а фіскальний чек чи інший розрахунковий документ на оплату кур`єрської доставки позивач суду не надав.
З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про поштовий зв`язок», кур`єрська послуга - послуга поштового зв`язку з пересилання поштового відправлення, приймання якого від відправника та/або вручення якого адресату здійснюється поза межами об`єкта поштового зв`язку. Послуги поштового зв`язку - діяльність оператора поштового зв`язку з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень, у тому числі шляхом надання кур`єрських послуг, визначених цим Законом, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, спрямована на задоволення потреб користувачів.
У пункті 2 Правил №270 визначено, що просте поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання без видачі розрахункового документа та доставляється/вручається без розписки; реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку; рекомендоване поштове відправлення - реєстрований лист (рекомендований лист), поштова картка, бандероль, відправлення для сліпих, дрібний пакет, мішок «M», які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення.
Згідно п.62 Правил №270, підтвердженням оплати послуг поштового зв`язку з пересилання письмової кореспонденції є, зокрема, розрахунковий документ про оплату послуги поштового зв`язку.
Відповідно до Правил №270, розрахунковий документ, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку, за формою та змістом має відповідати вимогам Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №13 від 21.01.2016 року, а товарний чек видають продавці, звільнені від застосування РРО.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.
Згідно з п.58 Правил №270, під час приймання для пересилання письмової кореспонденції на адресному боці кожного поштового відправлення проставляється відбиток поштового календарного штемпеля. Дата відбитка поштового календарного штемпеля маркувальної (франкувальної) машини повинна відповідати даті подання письмової кореспонденції для пересилання. Якщо на письмовій кореспонденції, поданій для пересилання, відсутній відбиток поштового календарного штемпеля або зазначена дата не відповідає даті подання її для пересилання, така кореспонденція повертається відправникові для відповідного оформлення. Оператор поштового зв`язку також може визначати інший порядок приймання реєстрованих поштових відправлень.
З матеріалів справи вбачається, що копія накладної ПН №5627 Кур`єрської служби ТОВ «Двадцять п`ять годин», надана позивачем до заяви про поновлення строку на підтвердження своєчасної відправки позову на адресу суду, містить дату, час прийняття відправлення в доставку кур`єром, підпис кур`єра, дату, час вручення відправлення одержувачу, а також прізвище і підпис одержувача. Крім того, накладна ПН №5627 скріплена печаткою кур`єрської служби ТОВ «Двадцять п`ять годин».
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку, під №47 в цьому реєстрі вказано ТОВ «Двадцять п`ять годин» (код 37585398), яке є діючим оператором з надання послуг поштового зв`язку та здійснює приймання поштових відправлень, обробку поштових відправлень, перевезення поштових відправлень, доставку (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, в тому числі на території Одеської області.
Отже, ТОВ «Двадцять п`ять годин» є діючим оператором з надання послуг поштового зв`язку та на час виникнення спірних відносин перебувало в Єдиному державному реєстрі операторів поштового зв`язку, і продовжує перебувати в цьому реєстрі і на час розгляду даної справи.
Таким чином, накладна ПН №5627 Кур`єрської служби ТОВ «Двадцять п`ять годин» є належним доказом подання позову у день, зазначений на накладній. Натомість, на вказаній накладній дійсно відсутній відбиток календарного штемпеля.
Однак, у розумінні Закону України «Про поштовий зв`язок» та Правил №270 квитанція до прибуткового касового ордера є розрахунковим документом, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.
Як зазначено в апеляційній скарзі, на вимогу представника позивача кур`єрською службою ТОВ «Двадцять п`ять годин» було надано квитанції до прибуткових касових ордерів №330, №331 від 17.09.2025 року, копії яких додано до апеляційної скарги.
Вказані квитанції містять реквізити (номер) прибуткового касового ордера «№330, №331», дату складання « 17.09.2025 року», підставу видачі «Кур`єрська накладна №5627, №5628 від 17.09.2025 року», запис про вартість послуг «сума 150 грн. 00 коп.», а також підпис касира та відбиток печатки ТОВ «Двадцять п`ять годин».
За таких обставин колегія суддів вважає, що накладними ПН №5627, №5628 Кур`єрської служби ТОВ «Двадцять п`ять годин» та квитанціями до прибуткового касового ордера №330, №331 належним чином підтверджується здійснення своєчасного (17.09.2025 року) відправлення позовної заяви ОСОБА_1 як до Одеського окружного адміністративного суду, так і до відповідача.
Щодо не надання вказаних вище квитанцій позивачем до суду першої інстанції, в апеляційній скарзі зазначено, що квитанції до прибуткового касового ордера №330, №331 від 17.09.2025 року не було надано до Одеського окружного адміністративного суду оскільки до моменту прийняття рішення про залишення позову без розгляду 26.01.2026 року суд не ставив під сумнів доказів своєчасного відправлення позову.
Колегія суддів погоджується з таким твердженням апелянта, оскільки в ухвалі суду від 15.01.2026 року про залишення позовної заяви без руху, суд першої інстанції посилався лише на відсутність від позивача заяви про поновлення строку та не вказував на недоліки накладних ПН №5627, №5628 Кур`єрської служби ТОВ «Двадцять п`ять годин».
За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про порушення позивачем строків звернення до суду з адміністративним позовом є передчасними.
Таким чином, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо поновлення строку на звернення до суду з адміністративним позовом, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала – скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.311, ст.315, ст.320, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, без розгляду – скасувати, а справу №420/33882/25 направити для продовження розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач 		К.В. Кравченко	
Судді	  	Н.В. Вербицька   О.В. Джабурія