Справа № 740/3100/25 
Провадження № 2/740/93/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2026 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді Дударця Д.В.,
за участю секретаря Каленіченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ніжина в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,
ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивачів
У червні 2025 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, у якому просили:
- визнати за ОСОБА_1 право власності на 8/15 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , з яких: 1/5 частка як за членом колишнього колгоспного двору; 1/15 частка в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька - ОСОБА_3 ; 4/15 часток в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 діда - ОСОБА_4 ;
- визнати за ОСОБА_2 право власності на 7/15 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , з яких: 1/5 частка як за членом колишнього колгоспного двору; 1/15 частка в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка - ОСОБА_3 ; 1/5 часток в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_5 ;
Свої вимоги мотивували тим, що домоволодіння АДРЕСА_1 відносилося до суспільної групи колгоспний двір. Станом на 15.04.1991 у ньому проживали та були зареєстровані: ОСОБА_5 – голова колгоспного двору, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 – члени колгоспного двору. 
Відтак, кожен із них мав право власності на 1/5 частку будинку, який знаходився в їхньому спільному володінні та користуванні. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 та після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла 1/5 частка житлового будинку АДРЕСА_1 .
Спадкоємцями спадкового майна були батько ОСОБА_4 та позивачі - дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_1 , які фактично успадкували по 1/15 частці вищезазначеного житлового будинку, але своїх спадкових прав не оформили.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої увійшли 4/15 частки зазначеного житлового майна (1/5 частка як члена колишнього колгоспного двору та 1/15 частка успадкована після смерті сина).
Спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 прийняв його внук позивач ОСОБА_1 відповідно до статті 549 ЦК УРСР 1963 року шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном.
Позивачі зазначали, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , яка на день смерті постійно була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . 
За життя ОСОБА_5 08 квітня 2002 року склала заповіт, згідно з яким все своє майно заповіла позивачу ОСОБА_2 .
У листопаді 2015 року державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори до майна померлої ОСОБА_5 за заявою позивача ОСОБА_2 було заведено спадкову справу № 886/2015.
26 лютого 2016 року позивач ОСОБА_2 отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,0189 га з кадастровим № 7423388900:05:001:1542 та земельну ділянку площею 2,3499 га з кадастровим номером № 7423388900:05:001:0247, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку спірного житлового будинку їй та позивачу ОСОБА_1 відмовлено, у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на спадкове майно.
Окрім того, позивачі позбавлені можливості зареєструвати права власності по 1/5 частці спадкового будинку як за членами колишнього колгоспного двору, оскільки 24 квітня 2025 року державним реєстром винесено рішення № 78549734 про відмову у проведенні реєстраційних дій.
Враховуючи те, що зазначені обставини є перешкодою в оформленні їх прав на частку спадкового майна, тому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися за захистом своїх прав до суду.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі
Ухвалою судді від 05.06.2025 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та у справі призначено підготовче засідання.
Підготовче засідання, призначене на 30.09.2025, було знято з розгляду на підставі наказу про відрядження судді.
Ухвалою суду від 20.10.2025 за результатами підготовчого засідання справу призначено до розгляду по суті.
Судові засідання, призначені на 24.12.2025, 13.02.2026, було знято з розгляду у зв`язку з зайнятістю судді в розгляді невідкладних клопотань як слідчого судді та кримінального провадження.
У судове засідання учасники справи не з`явилися. Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, в якій позов просили задовольнити.
Представник відповідача - Талалаївської сільської ради у судове засідання не з`явився, у поданій заяві просив розгляд справи проводити без його участі та ухвалити рішення згідно з чинним законодавством. 
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Фактичні обставини, встановлені судом, та норми права, які були застосовані 
Судом встановлено, що відповідно до довідки, виданої Талалаївською сільською радою Ніжинського району Чернігівської області 28.11.2024 № 03/29/530, житловий будинок АДРЕСА_1 , відноситься до суспільної групи колгоспний двір. Станом на 15.04.1991 у зазначеному домоволодінні були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 , 1907 року народження (померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ) – голова колгоспного двору, зять ОСОБА_4 , 1935 року народження (помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ), внук ОСОБА_3 , 1965 року народження (помер ІНФОРМАЦІЯ_6 ), дружина внука ОСОБА_2 , 1965 року народження, правнук ОСОБА_1 , 1987 року народження. 
Правовідносини щодо будівництва житлових будинків і набуття прав на них до 15.04.1991 регламентувалися нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року.
Відповідно до ст. 86 ЦК УРСР 1963 року право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.
Згідно з ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.
Відповідно до роз`яснень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема:
- право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні;
- розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних;
- згідно зі ст. 4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року.
Оскільки житловий будинок за АДРЕСА_1 належить до суспільної групи колгоспний двір і станом на 15.04.1991 у ньому проживали: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , тому спірний будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен із яких має рівну частку у цьому будинку - по 1/5 частці.
Згідно з пунктом 5 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.
Відповідно до роз`яснень, даних в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.
З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року – норми ЦК УРСР 1963 року.
Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом.
При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року).
Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно зі ст. 525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця.
За змістом частин 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Талалаївка Ніжинського району Чернігівської області помер чоловік та батько позивачів ОСОБА_3 . За інформацією з Державного нотаріального архіву Чернігівської області спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 за період з листопада 1998 року до грудня 2010 року не заводилася. 
До складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , увійшла 1/5 частка житлового будинку АДРЕСА_1 .
Згідно з довідкою виконавчого комітету Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області від 29 листопада 2024 року № 03-29/532 ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був постійно зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті зареєстровані: батько ОСОБА_4 , баба ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_1 .
Таким чином ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідно до статті 549 ЦК УРСР 1963 року, будучи спадкоємцями за законом, прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, успадкувавши по 1/15 частці вищезазначеного житлового будинку.
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Талалаївка Ніжинського району Чернігівської області. За інформацією з Державного нотаріального архіву Чернігівської області спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 за період з січня 1999 року до грудня 2010 року не заводилася. 
До складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , увійшли 4/15 частки житлового будинку АДРЕСА_1 (1/5 частка як члена колишнього колгоспного двору та 1/15 частка успадкована після смерті сина).
Відповідно до довідки виконавчого комітету Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області від 29 листопада 2024 року № 03-29/533 ОСОБА_4 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 був постійно зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті зареєстровані: теща ОСОБА_5 , невістка ОСОБА_2 , внук ОСОБА_1 .
Отже ОСОБА_1 відповідно до статті 549 ЦК УРСР 1963 року, будучи спадкоємцем за законом, прийняв спадщину після смерті діда шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном.
ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Талалаївка Ніжинського району Чернігівської області померла ОСОБА_5 .
До складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5 , увійшла 1/5 частка житлового будинку АДРЕСА_1 .
На випадок своєї смерті ОСОБА_5 залишила заповіт, який 08.04.2002 посвідчений секретарем виконавчого комітету Талалаївської Ради народних депутатів Ніжинського району Чернігівської області, відповідно до якого все її майно заповідає ОСОБА_2 . Заповіт не змінювався і не відмінявся.
Згідно з довідкою виконавчого комітету Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області від 29 листопада 2024 року № 03-29/531 ОСОБА_5 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 була постійно зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті зареєстровані: дружина внука ОСОБА_2 , правнук ОСОБА_1 .
Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особі, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.
Статтею 1223 ЦК Кодексу передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
10 квітня 2025 року державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Репех С.А. позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності житловий будинок.
Рішенням державного реєстратора прав власності на нерухоме майно Хвіст В.М. від 24 квітня 2025 року № 78549734 позивачам також відмовлено у реєстрації права власності по 1/5 частці спадкового будинку як за членами колишнього колгоспного двору.
Як убачається з копії спадкової справи № 886/2015, заведеної після смерті  ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся ОСОБА_6 , який діє від імені позивача ОСОБА_2 . 26.02.2016 на ім`я ОСОБА_2 були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належне померлій ОСОБА_5 право на: земельні ділянки площею 1,0189 га та 2,3499 га, надані для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області. Інших спадкоємців не встановлено.
Згідно зі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
Відповідно до ст. 328 ЦК України особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.
Мотивована оцінка і висновки суду
Оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач ОСОБА_1 набув право власності на 1/15 частку житлового будинку та приналежних будівель, як спадкоємець за законом після смерті батька ОСОБА_3 та 4/15 частки за законом після смерті діда ОСОБА_4 , позивач ОСОБА_2 набула право власності на 1/15 частку житлового будинку та приналежних будівель, як спадкоємець за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 та 1/5 частку за заповітом після смерті ОСОБА_5 , а також позивачі мають право по 1/5 частці як члени колишнього колгоспного двору, однак не можуть отримати правовстановлюючі документи на відповідні частки нерухоме майно, тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.
На підставі наведеного, керуючись статями 10, 12, 13, 76, 80, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, статтями 525, 526, 548, 549 ЦК Української РСР (1963 року) та статтями 1223, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України, суд
УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно, задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 8/15 часток житлового будинку АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 7/15 часток житлового будинку АДРЕСА_1 .
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи згідно з пунктом 4 частини 5 статті 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: Талалаївська сільська рада Ніжинського району Чернігівської області, ЄДРПОУ: 04415258, адреса: вул. Незалежності, 8, с. Талалаївка, Ніжинський район, Чернігівська область, 16651.

Суддя Дмитро ДУДАРЕЦЬ