Справа № 127/5638/26
Провадження № 2/127/1541/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ) 
14.04.2026 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді Антонюка В. В.,
за участі секретаря Карпенка А. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Вінниця, у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
ТОВ " ФК "Кредит-Капітал" звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який мотивовано тим, що 17.12.2017 року між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 , укладено Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №94222380000, відповідно до якого останньому наданий кредит у сумі 18 633,33,00 грн., для придбання товару та розстрочення платежів щодо сплати на розрахунковий період, з відкриттям кредитної картки.
На виконання умов договору банк надав відповідачу грошові кошти у визначеному договором розмірі. 18.12.2017 року відповідач активував рахунок та розпочав користування кредитними коштами, що підтверджується наданими до матеріалів справи банківськими виписками щодо руху коштів по рахунку.
Позивач зазначає, що відповідач належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконав, у встановлені договором строки кредит та проценти не повернув, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
24.06.2019 року між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 141, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.
Станом на дату подання позову заборгованість відповідача за кредитним договором № 94222380000 від 17.12.2017 року становить 18 232,01 грн., з яких: 11 627,39 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 170,62 грн. - заборгованість за відсотками; 6 434 грн. - заборгованість за комісією.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором позивач був змушений звернутися до суду із даним позовом та просити суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 18 232,01 грн., а також судові витрати, які складаються із судового збору у сумі 2 662,40 грн., та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8 000,00 грн.
Представник ТОВ "Кредит-Капітал" у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності та зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 , у судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи завчасно повідомлявся шляхом направлення судових повісток та оголошеннями на офіційному сайті Судової влади. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надавав. Про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, враховуючи зміст заяв позивача та відповідача, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. ст. 526, 527, 530, 536, 610, 611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.
Так, судом встановлено, що 17.12.2017 року між Акціонерним товариством «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 укладено договір № 94222380000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку.
Згідно з умовами договору відповідачу надано кредит у сумі 18 633,33 грн., із визначенням порядку його повернення, нарахування процентів та сплати комісії.
18.12.2017 року відповідач активував картковий рахунок та розпочав користування кредитними коштами. Факт надання кредиту та руху грошових коштів підтверджується банківськими виписками по рахунку.
Надані позивачем докази відповідають вимогам належності та допустимості.
24.06.2019 року між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 141, відповідно до якого право грошової вимоги за зазначеним вище кредитним договором, перейшло до позивача.
Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача становить 18 232,01 грн., з яких: 11 627,39 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 170,62 грн. - проценти; 6 434,00 грн. - комісія.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь іншої певну дію, а інша має право вимагати виконання такого обов`язку. Укладення кредитного договору породило грошове зобов`язання відповідача повернути отримані кошти та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 626 ЦК України договір є домовленістю сторін, спрямованою на встановлення цивільних прав та обов`язків. Досліджений судом договір містить істотні умови, передбачені статтями 638 та 1054 ЦК України, зокрема умови про суму кредиту, порядок та строки повернення, розмір процентів, що свідчить про його належне укладення.
Стаття 627 ЦК України закріплює принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними у визначенні умов договору. Відповідач добровільно погодився з умовами кредитування, доказів примусу або недійсності правочину суду не надано.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, відповідач зобов`язаний виконувати взяті на себе обов`язки у спосіб і строки, визначені договором.
Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
Судом установлено, що відповідач належним чином зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість.
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. До таких правовідносин застосовуються також положення статей 1049 та 1050 ЦК України.
Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та порядку, встановленому договором. Факт неповернення кредиту у погоджений строк підтверджено матеріалами справи.
Частина перша статті 1050 ЦК України передбачає, що у разі прострочення повернення суми позики боржник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.
Стаття 625 ЦК України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Таким чином, саме по собі невиконання або несвоєчасне виконання зобов`язання є підставою для стягнення заборгованості.
Щодо переходу права вимоги, суд виходить із положень статті 512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги. Наданий договір факторингу підтверджує перехід права вимоги від АТ «УКРСИББАНК» до позивача. Заміна кредитора не змінює змісту зобов`язання та не потребує згоди боржника.
Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює обставини справи. Позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог. Відповідач доказів, які б спростовували розрахунок заборгованості або підтверджували виконання зобов`язання, не надав.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за внутрішнім переконанням на основі всебічного та повного дослідження. Сукупність доказів свідчить про доведеність позовних вимог.
Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України.
АТ «УКРСИББАНК» свої зобов`язання виконало, що підтверджується належними і допустимими доказами та не заперечуються відповідачем.
24.06.2019 року між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 141, відповідно до якого право грошової вимоги за зазначеним кредитним договором перейшло до позивача.
Згідно з статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свій обов`язок новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
За змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-979цс15.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.
За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача становить 18 232,01 грн, з яких: 11 627,39 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 170,62 грн. - проценти; 6 434,00 грн. - комісія.
Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту та нарахованими відсотками за користування кредитом, оскільки матеріалами справи встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань відповідно до умов укладеного кредитного договору.
З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, не виконав, суд знаходить позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками за користування кредитом, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо стягнення комісії в розмірі 6 434,00 грн., то суд враховує, що згідно Постанови Верховного суду України від 16.11.2016 року (справа № 6-1746цс16), відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк, або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо), а відповідно до Постанови Верховного суду України від 06.09.2017 року (справа № 6-2071цс16), за положеннями абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захистправ споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону; умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
При цьому, з матеріалів справи не вбачається, що призначення комісії (за вчинення дій/надання послуг), відмінних від дій, вказаних у п. 3.6 Постанови Правління НБУ від 10.05.2007 року № 168, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 року за № 541/13808, «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», а тому підстави для стягнення комісії у вказаному розмірі відсутні.
Отже, позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором №94222380000 від 17.12.2017 у розмірі 11 798,01 грн., з яких: 11 627,39 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 170,62 грн. - заборгованість за відсотками.
Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Зважаючи на часткове задоволення позову (64,71%) з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 722,83 грн., витрат по сплаті судового збору.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати - на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У зв`язку із наведеним з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 5 176,80 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 137, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №94222380000 від 17.12.2017 у розмірі 11 798 (одинадцять тисяч сімсот дев`яносто вісім) гривень 01 копійка, з яких: 11 627,39 гривень - заборгованість за сумою кредиту, 170,62 гривень - заборгованість за сумою відсотків, а також судовий збір у розмірі 1 722,83 гривень та 5 176,80 гривень витрат на правничу допомогу.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його складення апеляційної скарги.
Повний текст рішення виготовлено 15.04.2026 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код ЄРДПОУ 35234236, адреса місцезнаходження: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: