Справа128/5004/25
Провадження2/153/31/26-ц

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" березня 2026 р. м.Ямпіль

Ямпільський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Швеця Р.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути із відповідача ОСОБА_1 на його користь суму заборгованості за кредитним договором №9682871 від 11.03.2023 в сумі 40250 грн., судові витрати в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8000,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 11.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №9682871. Згідно з умовами кредитного договору, відповідач отримав 10000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій. Вказаний договір було укладено у електронній формі шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору. 26.07.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №10-МЛ. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором №9682871 від 11.03.2023, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Сума заборгованості відповідача становить 40250 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 10000 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків - 29250, прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту - 1000 грн. Всупереч умовам договору позики відповідач не виконав свого зобов`язання. Таким чином, відповідач ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №9682871 від 11.03.2023 в сумі 40250 грн. Тому позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. 
Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 20.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, витребувано письмові докази.
Копія ухвали про відкриття провадження у справі направлялась на адресу реєстрації відповідача, однак до суду повернувся конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Враховуючи норми п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленою про розгляд справи.
26.01.2026 за вх.№455 відповідач ОСОБА_1 надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що факт отримання кредитних коштів у 2023 році ним не заперечується. Разом з тим, на даний час він є інвалідом з дитинства ІІІ групи. Стан його здоров`я обмежує можливість його працевлаштування. Він не працевлаштований, майна не має. Єдиним його доходом є державна соціальна допомога по інвалідності у розмірі 2595 грн. на місяць, якої недостатньо для забезпечення навіть базових життєвих потреб, зокрема, харчування. У зв`язку з відсутністю доходів та майна, виконання грошових зобов`язань у заявленому позивачем розмірі є для нього неможливим. Просив врахувати його стан здоров`я, соціальне становище, принципи справедливості, розумності та співмірності, а також реальну можливість виконання судового рішення. 
Враховуючи вищевикладене та положення 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 11 березня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №9682871, за умовами якого фінансова установа надала відповідачу грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених цим договором.
Відповідно до п.п. 1.2., 1.3., 1.4 договору сума кредиту - 10000,00 грн., строк кредитування 105 днів з 11.03.2023 (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів, пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 26.03.2023 (рекомендована дата платежу), поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 24.06.2023 (дата остаточного погашення заборгованості. Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 26.03.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 24.06.2023 (останнього дня строку кредитування). 
Відповідно до п.п.1.5.1., 1.5.2., 1.5.3. договору комісія за надання кредиту: 1000 грн., яка нараховується за ставкою 10 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду - 2250 грн., які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду - 27000 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (а.с.5-7).
Паспортом споживчого кредиту №9682871, що є додатком №2 до договору про споживчий кредит, визначені основні умовами кредитування з урахуванням побажань споживача - сума кредиту: 10000,00 грн., строк кредитування 105 днів, пільговий період 15 днів, поточний період 90 днів, мета отримання - задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника, спосіб надання - безготівково на рахунок з використанням карти (а.с.8).
Як вбачається із графіку платежів за договором про споживчий кредит 9682871 від 11.03.2023, датою повернення кредиту є - 24.06.2023 (а.с.8).
Відповідно до довідки від 10.09.2025 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким укладено договір ро споживчий кредит №9682871 від 11.03.2023 ідентифікований ТОВ «МІЛОАН». Акцепт (Договір) підписаний ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором - R51576, номер телефону НОМЕР_1 (а.с.8 зворотній бік).
Відповідно до платіжного доручення №95427986 від 11.03.2023 встановлено, що ТОВ «Мілоан» здійснено переказ коштів у сумі 10000,00 грн. на рахунок ОСОБА_1 , картка № НОМЕР_2 (а.с.9 зворотній бік).
Як вбачається із відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №9682871 за період з 11.03.2023 по 24.06.2023, ОСОБА_1 нараховувалися проценти згідно п. 1.5.2. та п. 1.6, 2.3.1.2. договору (а.с.9 зворотній бік -10).
Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором №9682871 від 11.03.2023 заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК Кредит-Капітал» станом на 12.11.2025 (включно) складає 40250 грн., з них: прострочене тіло кредиту - 10000,00 грн.; прострочені відсотки - 29250 грн.; заборгованість за комісією - 1000 грн. Станом на дату подання позовної заяви - 12.11.2025 заборгованість за кредитним договором №9682871 від 11.03.2023 не погашена (а.с.10).
26 липня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" укладено Договір відступлення прав вимоги №101-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №9682871 від 11.03.2023 року. (а.с.10 зворотній бік - 14 зворотній бік).
Згідно витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №101-МЛ від 26.07.2023 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 40250 грн., з яких: 10000 грн. - сума виданого кредиту, 29250 грн. - залишок за відсотками, 1000 грн. залишок по комісії (а.с.15).
Із витребуваних судом доказів встановлено, що в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) емітовано банківську карту № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ). 11.03.2023 по рахунку НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) було зарахування коштів на суму 10000 грн. (а.с.50).
Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне.
Відповідно до вимог статті 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.
За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Також, відповідно до частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Положеннями статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За правилами статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Проценти за користування кредитом проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований частиною 1 статті 1048 ЦК України. 
Наданими позивачем доказами підтверджується укладення між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору у письмовій формі у вигляді окремого документа, підписаного обома сторонами в електронній формі, який містить усі істотні умови договору.
Відповідач належним чином своїх зобов`язань за договором не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість, вказана позивачем.
Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.
Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями.
Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за кредитним договором, укладеним між ТОВ «Мілоан» та відповідачем.
Таким чином, заборгованість відповідача за кредитним договором №9682871 від 11.03.2023, підлягає стягненню на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал».
З урахуванням наведеного, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості за кредитним договором №9682871 від 11.03.2023 в розмірі 40250 грн., з яких 10000 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 29250 грн. - прострочена заборгованість за сумою відсотків, 1000 грн. - прострочена заборгованість за комісією, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені - платіжною інструкцією №37013 від 03.12.2025, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу.
Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 8000 грн.
На підтвердження понесених витрат позивачем надано копію договору №0107 про надання правової (правничої) допомоги від 01.07.2025, укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет»; Акт №Д/10233 наданих послуг від 12.11.2025 та детальний опис наданих послуг до акту №Д/10233 від 12.11.2025.
Згідно детального опису наданих послуг до акту №Д/10233 від 12.11.2025 позивачу надані послуги: усна консультація клієнта, щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором (0,30 хв.), ознайомлення з матеріалами кредитної справи (2 год.), погодження правової позиції клієнта у справі (0,30 хв.), складення позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта (3 год.), подання заяви до суду від імені клієнта (1 шт.). Усього 6 год. 30 хв., 1 шт.
Тобто, позивач надав докази понесених витрат на професійну правову допомогу.
Відповідно до ч.3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно частини четвертої цієї ж статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу.
Водночас, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268).
У постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п. 61 постанови).
Тобто, в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Велика Палата Верховного Суду від 07 липня 2021 року в справі №910/12876/19.
Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2024 року у справі №490/7096/21 та від 22 травня 2024 року у справі №205/5969/15-ц вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Отже, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При вирішенні питання стягнення витрат на правову допомогу, суд бере до уваги зазначений в заяві обсяг виконаних адвокатом робіт: надання консультації, ознайомлення з матеріалами кредитної справи, підготовку позовної заяви.
Водночас, суд враховує, що предмет спору відноситься до справ незначної складності (справа є малозначною) та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо підготовки позовної заяви, з огляду на сталу практику національних судів зі спірних правовідносин. Дана категорія справ є поширеною.
Переважна більшість тексту позову містить перелік норм чинного законодавства, використання яких є типовим для даного виду цивільно-правових спорів.
Враховуючи вищевикладене та зважаючи на складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, а також відсутність судових засідань у цій справі, слід дійти висновку про неспівмірність розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8000 грн., який є очевидно завищеним.
У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн. Саме такий розмір витрат на оплату послуг адвоката у спірному випадку є співмірним із складністю даної справи та обсягом виконаних робіт.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 274, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, заборгованість за кредитним договором №9682871 від 11.03.2023 в розмірі 40250 (сорок тисяч двісті п`ятдесят) гривень, з яких 10000 (десять тисяч) гривень - заборгованість за сумою кредиту, 29250 (двадцять дев`ять тисяч двісті п`ятдесят) гривень - заборгованість за відсотками, 1000 (одна тисяча) гривень - заборгованість за комісією.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» код ЄДРПОУ 35234236, судовий збір в сумі 2422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) та 4000 (чотири тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу.
В іншій частині позовних вимог щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (79029, місто Львів вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус) код ЄДРПОУ 35234236.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 .
Повний текст рішення складено 17 березня 2026 року.

Суддя     Р.В. Швець