ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

27 лютого 2026 року	Справа №160/32342/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Стенекс Україна" до Південно-Східної митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

11.11.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Стенекс Україна" (далі – позивач) до Південно-Східної митниці (далі – відповідач), в якій просить суд:
- визнати незаконним та скасувати рішення Південно - Східної митниці від 25.09.2025 року щодо класифікації товарів № 251UА11000000061-КТ.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що митницею 25.09.2025 у відношенні належного позивачу товару – вироби для застосування в медицині, що мають липку поверхню (липкий пластир), розфасовані для роздрібної торгівлі: Кінезіо Тейп Пінна 5 см*5 м, 50160 штук, який був ним отриманий з Китайської народної республіки згідно контракту від 04.01.2021 №20210104 та заявлений ним 11.09.2025 по митній декларації №25UA110140007523U1 в режимі імпорту, винесене рішення щодо класифікації товару №25 UA11000000061-КТ, яким заявлений в митній декларації код товар згідно з Українською класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі – УКТЗЕД) 3005100000 змінено на 6307909800. Позивач зауважує, шо згідно з додатком до Закону України від 19.10.2022 №2697- IX "Про Митний тариф України", код УКТЗЕД 3005100000 визначено як фармацевтичні вироби, що мають липкий шар (липку поверхню) розфасовані для роздрібної торгівлі. Тобто, товар, який ввезений позивачем, прямо поіменований в групі 3005 УКТЗЕД. Також, в примітках до групи 30 УКТЗЕД, заборона щодо включення до цієї групи УКТЗЕД стосується лише пластирів (трансдермальних систем), що містять нікотин та призначені для того, щоб допомогти курцям кинути курити. Виходячи з характеристик товару та згідно з частиною 1 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, визначених Законом України "Про Митний тариф України", яким визначено, що для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп, позивачем в митній декларації від 11.09.2025 №25U110140007523U1 в графі 33 був зазначений код товару згідно УКТЗЕД 3005100000. Однак, відповідачем в оскаржуваному рішенні товар визначено за кодом УКТЗЕД 6307909800. Згідно з УКТЗЕД, визначений відповідачем оскаржуваним рішенням код УКТЗЕД 6307909800 являє собою інші готові текстильні вироби, включаючи викройки одягу. Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з 15.12.2025, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
05.12.2025 представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про продовження процесуального строку для надання відзиву на позовну заяву. 
09.12.2025 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду задоволено вищезазначене клопотання представника відповідача. 
09.12.2025 від представника відповідача через систему “Електронний суд” надійшов письмовий відзив на позовну заяву, у якому у задоволенні позову просила відмовити повністю. Відповідач вважає, що діяв законно та обґрунтовано, у спосіб та в межах повноважень, наданих митним органам діючим законодавством, а отже оскаржуване рішення від 25.09.2025 року щодо класифікації товарів № 251UА11000000061-КТ, є таким, що відповідає нормам матеріального права. З метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації заявленого до митного оформлення товару відповідачем направлено запит до Дніпропетровського управління експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби (далі – СЛЕД ДЕРЖМИТСЛУЖБИ) для проведення дослідження заявленого до митного оформлення товару. За результатами проведених досліджень СЛЕД ДЕРЖМИТСЛУЖБИ складено висновок від 23.09.2025 №1420003700-0338. Відповідно до висновку СЛЕД ДЕРЖМИТСЛУЖБИ експертами визначено, що товар “являє собою рулон двошарової стрічки шириною (4.8+/-0.1) см, який упакований для роздрібної торгівлі. Стрічка складається з пофарбованої бавовняної тканини полотняного переплетення з нанесеним з однієї сторони самоклеювальними смужками з акрилового полімеру (не суцільне самоклеювальне покриття) та захисної паперової стрічки”. Товар до митного оформлення був заявлений за кодом 3005100000, як перев`язувальні адгезивні та інші вироби, що мають липкий шар (липку поверхню). На підставі наявного маркування на упаковці товар має багатофункціональне використання (спорт, естетика тіла, реабілітація, здоров`я), не має покриття фармацевтичними речовинами та маркування щодо призначення виключно для застосування у медицині. Відповідно до застосування, товар не використовується як перев`язувальний матеріал або пов`язка, а форма та дизайн не роблять його практичним для такого використання та не використовується для лікування ран, не діє як компрес, що накладається на рани. Просте забезпечення підтримки пошкоджених частин тіла або полегшення хронічного болю не є достатнім для того, щоб бути медичною метою для цілей класифікації в товарній позиції 3005, якщо підтримуючий ефект досягається винятково за рахунок еластичності продукту. У поясненнях до пункту 26 товарної позиції 6307 зазначено, що сюди включаються підтримувальні вироби типу перерахованих у Примітці 1(b) до групи 90 для суглобів (наприклад, колін, щиколоток, ліктів або зап`ясть) чи м`язів (наприклад, м`язів стегна), крім включених до інших товарних позицій розділу XІ. Виходячи з вищевикладеного, еластичні вироби з текстильних матеріалів, які по суті виконують функції еластичних трикотажних підтримувальних виробів для певної частини тіла або певного суглобу класифікуються у товарній позиції 6307 УКТЗЕД. 
12.12.2025 представник відповідача звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
15.12.2025 від представника позивача через систему “Електронний суд” (документ сформований 13.12.2025) надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що доводи відповідача є безпідставними, оскільки ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм митного тарифу та неналежних доказах. 
17.12.2025 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
11.09.2025 з метою здійснення митного оформлення товару позивачем до південно-Східної митниці подано електронну митну декларацію №25UA110140007523U1.
У графі 31 ЕМД від 11.09.2025 №25UA110140007523U1 декларантом зазначено товар: Медичні вироби: готові вироби з текстильного матеріалу: Кінезіо Тейп Пінна 5cm(см) х 5m(м) – 50160 шт., розфасовані для роздрібної торгівлі. Являє собою рулон двошарової стрічки. Стрічка складається з пофарбованої бавовняної тканини полотняного переплетення з нанесеним з однієї сторони самоклеюваль.
В графі 33 ЕМД від 11.09.2025 №25UA110140007523U1 товар задекларовано за кодом 3005100000 згідно з УКТЗЕД.
У ході проведення митного оформлення відповідачем 12.09.2025 від ввезеного товару за ЕМД від 11.09.2025 №25UA110140007523U1 відібрано проби, які були направлені на дослідження до СЛЕД ДЕРЖМИТСЛУЖБИ.
Відповідно до висновку СЛЕД ДЕРЖМИТСЛУЖБИ від 23.09.2025 №1420003700-0338 експертами за результатами досліджень встановлено, що наданий на експертизу зразок товару під назвою «готові вироби з текстильного матеріалу: Кінезіо Тейп Пінна 5 cm(см) х 5m(м) ідентифікований як пакування для роздрібної торгівлі, яке містить рулон двошарової стрічки шириною (4.8+0.1) см. Стрічка складається з пофарбованої бавовняної тканини полотняного переплетення з нанесеним з однієї сторони самоклеювальними смужками з акрилового полімеру ( не суцільне самоклеювальне покриття) та захисної паперової стрічки. Гр.31 МД не містить інформації про склад та структури зразку. 
24.09.2025 Південно-Східною митницею винесене рішення про визначення коду товару №25UA11000000061-КТ, яким заявлений в митній декларації код товар згідно з Українською класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності:
- 3005100000 – готові вироби з текстильного матеріалу: Кінезіо Тейп Пінна 5cm(см) х 5m(м) – 50160 шт, розфасовані для роздрібної торгівлі. Являє собою рулон двошарової стрічки. Стрічка складається з пофарбованої бавовняної тканини полотняного переплетення з нанесеним з однієї сторони самоклеювальними смужками з акрилового полімеру (не суцільне самоклеювальне покриття) та захисної паперової стрічки. Виріб не має покриття фармацевтичними речовинами та призначений для підтримки пошкоджених частин тіла. Виріб має багатофункціональне використання (спорт, естетикатіла, реабілітація, здоров`я) 
змінено на 
- 6307909800 – готові вироби з текстильного матеріалу: Кінезіо Тейп Пінна 5cm(см) х 5m(м) – 50160 шт, розфасовані для роздрібної торгівлі. Являє собою рулон двошарової стрічки. Стрічка складається з пофарбованої бавовняної тканини полотняного переплетення з нанесеним з однієї сторони самоклеювальними смужками з акрилового полімеру (не суцільне самоклеювальне покриття) та захисної паперової стрічки. Виріб не має покриття фармацевтичними речовинами та призначений для підтримки пошкоджених частин тіла. Виріб має багатофункціональне використання (спорт, естетика тіла, реабілітація, здоров`я). 
Позивач вважає вищевказане рішення митного органу про визначення коду товару протиправним та таким, що підлягає скасуванню, що і стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до пунктів 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України, митне оформлення- це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Частиною 1 статті 246 МК України встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (частина 1 статті 248 МК України).
Виходячи з положень частин 1-3 статті 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. 
Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України. 
Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Згідно з частиною восьмою статті 257 Митного кодексу України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: г) код товару згідно з УКТ ЗЕД.
Статтею 69 МК України визначено основні засади класифікації товарів.
1. Товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.
2. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.
3. На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.
4. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.
5. Для цілей класифікації товарів під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.
Для цілей класифікації товарів під товарами з ідентичними характеристиками розуміються товари, які мають однакові характерні для них ознаки (фізичні характеристики, хімічний склад, призначення та порядок застосування тощо) і відмінності між цими товарами не впливають на характеристики, визначальні для класифікації таких товарів за одним класифікаційним кодом згідно з УКТ ЗЕД.
7. Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення відповідно до глави 4 цього Кодексу.
8. Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.
Відповідно до статті 67 МК України, українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності ( УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.
В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.
Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду.
Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).
У Додатку до Закону України "Про Митний тариф України" від 19 жовтня 2022 року № 2697-IX наведені основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД, за якими класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами:
1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:
2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;
(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.
3. У разі якщо згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prіma facіe) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:
(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де подається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;
(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови що цей критерій можна застосувати;
(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.
4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.
5. На додаток до наведеного до зазначених нижче товарів застосовуються такі правила:
(a) футляри для фотоапаратів, музичних інструментів, зброї, креслярського приладдя, прикрас та подібні вироби, які мають спеціальну форму і призначені для зберігання відповідних виробів або набору виробів, придатні для тривалого використання разом з виробами, для яких вони призначені, класифікуються разом з упакованими в них виробами. Це правило не поширюється на тару (упаковку), що становить разом з виробом одне ціле і надає останньому істотно іншої властивості;
(b) відповідно до правила 5 (a) тару (упаковку) разом з товарами, які в ній містяться, слід класифікувати разом із цими товарами, якщо вона належить до такого типу тари (упаковки), яка зазвичай використовується для упакування цих товарів. Це положення є необов`язковим, якщо ця тара (упаковка) придатна для повторного використання.
6. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatіs mutandіs), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.
Згідно з вимогами УКТЗЕД до групи 30, яку зазначив декларант щодо спірного товару, відноситься фармацевтична продукція:
3005 – вата, марля, бинти та аналогічні вироби (наприклад перев`язувальні вироби, липкий пластир, гірчичники) просочені або вкриті фармацевтичними речовинами або розфасовані для роздрібної торгівлі для застосування у медицині, зокрема хірургії, стоматології або ветеринарії;
3005 10 00 00 - перев`язувальні адгезивні та інші вироби, що мають липкий шар (липку поверхню).
У відповідності до вимог УКТ ЗЕД до групи 63, яку зазначив митний орган, відноситься товар: інші готові текстильні вироби; набори; одяг та текстильні вироби, що використовувалися; ганчір`я:
6307 – інші готові вироби, включаючи викройки одягу:
6307 10 - ганчірки для миття підлоги, посуду, витирання пилу та подібні вироби для прибирання;
6307 90 – інші;
6307 90 98 00 - інші.
Разом з цим, суд зауважує, що Державною службою України з лікарських засобів та контролю за наркотиками віднесено до виробів медичного призначення “Пластирі, Набори пластирів першої медичної допомоги, Пластирні пов`язки, Кінезіологічний Тейп: Пластир еластичний спортивний ПіннаСпорт 2,5 с. Опис: призначений для фіксації та підтримки суглобів, створення фіксуючих бандажів. Використовується у спортивному кінезіотейпуванні для відновлення і профілактики. Пластир призначений для захисту рани від інфікування, сприяє швидкому її загоєнню. Країна виробництва – КНР. Відповідальні особи – ТОВ “СТЕНЕКС УКРАЇНА”.
Суд зазначає, що товар, який ввезений позивачем чітко описаний в групі УКТЗЕД 3005, як фармацевтичні вироби, що мають липкий шар (липку поверхню) розфасовані для роздрібної торгівлі. 
Крім того, судом встановлено, що відповідачем вже приймалися рішення про визначення коду такого самого товару з 3005100000 на 6307909800, якім були визнані протиправними та скасовані судом у адміністративних справах №160/25291/24, №160/29935/23. 
Решта доводів, висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах “Салов проти України” (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), “Проніна проти України” (заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та “Серявін та інші проти України” (заява № 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29). 
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства Українисуд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
В той же час, і ч. 1статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справ, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивача щодо протиправності рішення щодо класифікації товарів, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з вимог вищенаведеного чинного законодавства України та обставин, встановлених в ході розгляду справи.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 2422,40 грн, що документально підтверджується платіжним документом № 487 від 20.10.2025.
За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Південно-Східної митниці на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн, суд зазначає наступне.
Згідно частин 1, 3 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до частин 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до положень частини 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Судом встановлено, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до суду надано: договір про надання правової допомоги від 17.10.2025 року №4, акт №1 від 12.12.2025 наданих послуг (виконаної роботи) по договору про надання правової допомоги №4 від 17.10.2025 року, рахунок-фактура №4 від 17.10.2025, платіжна інструкція №488 про сплату 7500,00 грн. 
З копії акту наданих послуг (виконаної роботи) №1 від 12.12.2025 вбачається, що сторони визначили опис виконаних робіт та їх вартість у розмірі 7500 грн.
У матеріалах справи міститься також копія ордеру по надання правничої допомоги адвоката Іванова Олексія Вікторовича на представництво інтересів позивача у Дніпропетровському окружному адміністративному суді та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Суд зазначає, що надані докази у сукупності доводять понесення позивачем витрат на правову допомогу у зв`язку з розглядом цієї справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим. 
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. 
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18. 
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги. 
При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин.
Враховуючи критерії співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, приймаючи до уваги складність цієї справи, а також те, що витрати на оплату послуг адвоката мають бути дійсні, необхідні та обґрунтовані, а також те, що угода про надання правничої допомоги є дійсною, приймаючи до уваги також і те, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень своєчасно вчиняти певні дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних чи юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, суд вважає за необхідне стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Стенекс Україна" (49064, м. Дніпро, вул. Орловська, буд. 1Б, код ЄДРПОУ 37004461) до Південно-Східної митниці (49038, м.Дніпро, вул. Княгині Ольги, 22, код ЄДРПОУ 43971371) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати рішення Південно-Східної митниці від 25.09.2025 щодо класифікації товарів № 251UА11000000061-КТ.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стенекс Україна" (49064, м. Дніпро, вул. Орловська, буд. 1Б, код ЄДРПОУ 37004461) за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Східної митниці (49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, буд. 22, код ЄДРПОУ 43971371) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 00 копійок) та витрати на правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн (сім тисяч п`ятсот гривень).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець