Справа №: 343/3/26 
Провадження №: 1-кп/343/71/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2026 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань - ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження №1-кп/343/71/26, які внесені до ЄРДР за № 12025091160000323 від 13.11.2025 про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який здобув середню освіту, тимчасово непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше неодноразово судимого, востаннє 19.04.2024 Долинським районним судом Івано-Франківської області за ст. 390-1, 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік та 1 (один) місяць, згідно ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.03.2025 умовно достроково звільнений від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, на невідбутий строк три місяці, три дні, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,
з участю: прокурора - ОСОБА_4 , 
потерпілої - ОСОБА_5 , 
захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо своєї матері, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.
Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи неодноразово судимим Долинським районним судом Івано-Франківської області за злочини пов`язані із домашнім насильством, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , з якою він спільно проживає в квартирі за адресою АДРЕСА_1 , де вказані особи ведуть спільне господарство і пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки, тобто проживають у близьких відносинах, як члени однієї сім`ї.
В свою чергу, ОСОБА_3 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, умисно та систематично з 07.02.2024 по 30.10.2025 вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , яке виражається у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні, що погіршило якість її життя, із супроводженням відчуття глибокого душевного страждання.
В результаті протиправних дій, ОСОБА_3 , протягом двох років неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї.
Зокрема, 07.02.2024 близько 20:00 год. ОСОБА_3 , за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюваннях на адресу матері нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла
бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, у зв`язку з чим 15.02.2024 Долинським районним судом Івано-Франківської області, його притягнуто до адміністративної відповідальності, за ч. 2 ст.173-2, ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення.
Крім того, ОСОБА_3 , продовжуючи свої умисні дії спрямовані на умисне вчинення домашнього насильства, 08.07.2025 близько 20:00 год. та 22.09.2025 близько 19:00 год. перебуваючи за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_1 , знову вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюваннях на адресу матері нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, у зв`язку з чим 14.10.2025 Долинським районним судом Івано-Франківської області його двічі притягнуто до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст.173-2 і ч.3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення.
Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_3 , правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і продовжуючи свою умисну протиправну поведінку, знову вчинив психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 , що призвело до її психологічного страждання та погіршення якості життя
потерпілої.
Так, 30.10.2025 приблизно о 18:00 год., перебуваючи за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 , насильницькі
дії в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичної розправи.
Наведені систематичні умисні протиправні дії ОСОБА_3 , призвели до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_5 , що виражались у словесних образах, погрозах фізичною розправою та приниженні її честі і гідності, що неодноразово викликало у потерпілої побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість та нездатність захистити себе, а також завдали шкоди її психічному здоро`ю та погіршення життя потерпілої.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав частково, суду дав показання, що він народився та проживає в АДРЕСА_1 . Разом з ним у вказаній квартирі проживає його мама, потерпіла по справі ОСОБА_5 . Хоч квартира і двохкімнатна, однак він з мамою проживають в одній кімнаті, яка опалюється. Крім нього, у матері є ще четверо дітей, дві дочки та два сина, однак вони проживають окремо. Раніше він був неодноразово судимий, в т.ч. і за вчинення злочину передбаченого ст. 126-1 КК України. Востаннє від був засуджений Долинським районним судом 19.04.2024 за ст. 390-1 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць. 17.03.2025 його було умовно-достроково звільнено на невідбутий строк покарання 3 місяці. 07.04.2024 він прийшов додому випившим і між ним та мамою виникла сварки. Мама викликала поліцію, працівники якої приїхавши склали на нього протоколи. Долинським районним судом його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу. Аналогічно 08.07.2025 та 22.09.2025, коли він прийшов додому, мама почала з ним сваритись, через те, що він був в стані сп`яніння. Також мама викликала працівників поліції, які склали протоколи. Долинським районним судом його знову було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. 30.10.2025 

будь-якого конфлікту, сварки у нього з мамою не було, в той день він не був п`яним. Конфлікти з мамою виникають постійно, через те, що він приходить додому випившим. Від надання подальших пояснень та надання відповідей на поставлені питання, обвинувачений ОСОБА_3 відмовився на підставі ст. 63 Конституції України. В судових дебатах просив суворо його не карати.
Крім часткового визнання вини у вчиненні домашнього насильства самим обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ст.1261 КК України "Домашнє насильство", тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо своєї матері, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи, повністю доведена показами потерпілої, свідків, iншими доказами, зiбраними по справі та дослідженими в судовому засiданнi, а саме: 
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні 06.02.2026 пояснила, що вона народила та виховала 5-ро дітей. ОСОБА_7 являється її наймолодшим сином, з яким вона проживає в одній кімнаті у двохкімнатній квартирі за адресою АДРЕСА_1 . Син ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, в т.ч. і за вчинення відносно неї домашнього насильства. Незважаючи на засудження, син належних висновків для себе не зробив і продовжує зловживати спиртними напоями та вчиняти домашнє насильство. Приходячи додому майже кожен день в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_3 зразу ж починає сварки з нею, під час яких обзиває її нецензурними словати, б`є кулаками по голові, висипає на голову сіль. Коли вона починає кричати, він закриває їй рот, душить. Це відбувається майже кожен день. Через таку поведінку ОСОБА_3 , вона неодноразово зверталась в органи поліції, працівники якої приїжджали, проводили з сином профілактичні бесіди, складали протоколи. Незважаючи на неодноразові притягнення обвинуваченого до відповідальності, будь-якого результату це не принесло, син своєї поведінки не змінив. 30.10.2025 була аналогічна ситуації. ОСОБА_3 знову прийшов п`яним, почав безпричинну сварку з нею, обзивав її нецензурними словами та намагався її побити. Щоб припинити такі його дії , вона вчергове викликала працівників поліції. Навіть вчора, він знову прийшов п`яним та вигнав її з квартири і вона змушена була ночувати у сусідів. Просила суворо покарати обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки своєю поведінкою він не дає їй можливості спокійно жити, вона перебуває в постійному стресі, страху, не може спати. В останнє судове засідання потерпіла ОСОБА_5 не з`явилась, причини своєї неявки не повідомила, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена судом, про що свідчить розписка-повідомлення (а.с.95).
Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він займає посаду поліцейського офіцера громади Відділення поліції №1 ( м.Долина) Калуського РВП. Обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілу ОСОБА_5 він знає приблизно з 2014 року , оскільки вони проживають на території його дільниці по АДРЕСА_2 . Він неодноразово виїжджав по місцю проживання вказаних осіб по зверненню потерпілої, щодо неправомірних дій обвинуваченого. Коли він приїжджав по виклику, ОСОБА_3 постійно перебував в стані сп`яніння. Навіть в присутності працівників поліції, обвинувачений продовжував погрожувати потерпілій, нецензурно обзивав її. 30.10.2025 до нього знову зателефонувала потерпіла ОСОБА_5 та поскаржилась, що син ОСОБА_3 знову перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинив з нею конфлікт, під час якого обзивав її нецензурними словами , "шарпав" за одяг. Коли він приїхав по місцю проживання потерпілої та обвинуваченого, останній дійсно перебував у стані сп`яніння, викрикував нецензурні слова . Потерпіла ОСОБА_5 написала відповідну заяву щодо неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_3 .
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 суду пояснила, що вона проживає по АДРЕСА_3 . Потерпіла по справі ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 являються її сусідами. Обвинувачений ОСОБА_3 майже кожен день перебуває в стані сильного алкогольного сп`яніння. Перебуваючи в такому стані , він постійно свариться з мамою, обзиває нецензурними словами, намагається душити, вириває в потерпілої телефон, щоб вона не телефонувала працівникам поліції. Через таку його поведінку, потерпіла постійно перебуває в стресі, не може спокійно жити, вона перелякана. На 

протязі останніх днів, через неправомірну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 потерпіла ОСОБА_5 проживає у неї.
Крім цього вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 1261 КК України підтверджується наступними письмовими доказами:
Витягом з ЄРДР № 12025091160000323 від 13.11.2025, згідно якого внесені відомості про заяву, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення . Правова кваліфікація - ст. 126-1 ч.1 КК України.
З матеріалів витягу встановлено, що 12.11.2025 до Відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_1 , про те, що 30.10.2025 близько 18:00 год її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння та вчиняв відносно останньої домашнє насильство, а саме: ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, шарпав за одяг (а.с.42).
Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.11.2025, згідно з яким ПОГ сектору превенції Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітан поліції ОСОБА_9 , прийняв усну заяву від ОСОБА_5 , яка повідомила, що 30.10.2025 близько 18 год. 00 хв. її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння та вчиняв відносно неї домашнє насильство, а саме: ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, шарпав за одяг, такі випадки відбуваються неодноразово. Просить притягнути її сина ОСОБА_3 , до кримінальної відповідальності згідно чинного законодавства України (а.с.43).
Протоколом огляду місця події від 27.11.2025 та фототаблицями до нього , згідно якого, місцем події являється кімната в гуртожитку, що за адресою: АДРЕСА_1 .
Кімната №39 розташована на четвертому поверсі чотириповерхового будинку. Вхід до кімнати здійснюється через одностворчасті дерев`яні двері, обладнані одним врізним замком.
Під час входу до кімнати встановлено, що вона складається з одного приміщення, у якому порушено порядок, речі розкидані на диванах та столах. Праворуч від входу розташований стіл із телевізором, далі вздовж стіни - незастелений диван, поруч - стіл із розкиданими речами та предметами. Ліворуч при вході вздовж стіни розміщені стіл і шафа, біля якої знаходяться білі мішки, далі - ще один незастелений диван.
У кімнаті наявне вікно, біля якого розташована тумбочка з посудом та предметами побуту. Приміщення перебуває у забрудненому стані: на підлозі та стільцях знаходяться пляшки з-під напоїв і продукти харчування.
Під час проведення огляду будь-яких предметів не виявлено та не вилучено (а.с. 61-66).
Копією постанови Долинського районного суду Івано-Франківської області від 15.02.2025 у справі №343/388/24, згідно якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень та накладено стягнення:
- за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення - у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. (триста сорок гривень);
- за ст. 173 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення - у вигляді штрафу в розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136,00 грн. (сто тридцять шість гривень).
Відповідно до ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, остаточно визначено ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. (триста сорок гривень).
Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень та 60 копійок) судового збору (а.с.45-47).
Копією постанови Долинського районного суду Івано-Франківської області від 29.07.2025 у справі №343/1340/25, згідно якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн. (п`ятсот десять гривень).
Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень та 60 копійок) судового збору (а.с.48-49);
Копією постанови Долинського районного суду Івано-Франківської області від 14.10.2025 у справі №343/1858/25, згідно якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень та накладено стягнення:
- за ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення - у вигляді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 360,00 грн. (одну тисячу триста шістдесят гривень);
- за ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення - у вигляді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 360,00 грн. (одну тисячу триста шістдесят гривень).
Відповідно до ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, остаточно визначено ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 360,00 грн. (одну тисячу триста шістдесят гривень).
Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень та 60 копійок) судового збору (а.с.50-52).
Комплексним психологічним дослідженням потерпілої ОСОБА_5 відповідно до якого, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 проживає разом з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі. На момент діагностики ОСОБА_5 , характеристика в сім?ї має неблагополучний характер. Зі слів жінки, її син - ОСОБА_3 , часто конфліктує з нею, застосовуючи психологічне насильство. Словесно ображає її нецензурними словами та погрожував їй фізичною розправою. Смикав, штовхав її і тим самим спричинив ї психологічні страждання та погіршив якість її життя. Зі слів ОСОБА_5 , під час останнього такого конфлікту, ОСОБА_3 , в черговий раз вчинив конфлікт із нею, застосовуючи психологічне насильство словесно, ображав її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою і тим самим спричинив їй емоційну невпевненість та нездатність себе захистити, завдав шкоди її психічному здоров`ю, погіршив якість її життя. Наразі поліція з`ясовує причини та мотиви такої поведінки ОСОБА_3 по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 . Відомості за цим фактом внесено до Єдиного державного реєстру розслідувань. Спостерігається стурбованість власною безпекою у сім`ї та внутрішній неспокій через неприємні моменти, пов`язані з сином. Рекомендовано психотерапевтичну роботу з психологом для усунення тривожності і агресії. Нормалізувати середовище для зниження відчуття тривожності та депресивних станів. Надати психологічний захист для повернення базового відчуття безпеки (а.с.60);
Зазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України, надані прокурором та долучені в судовому засіданні до кримінального провадження, є допустимими та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення , інкримінованого йому стороною обвинувачення.
Згідно ст.126-1 КК України, домашнє насильство, це умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.
«Систематичність» характеризується двома критеріями: кількісним (тобто багаторазовістю періодично здійснюваних дій) та якісним (тобто взаємозв`язком, внутрішньою єдністю, що утворюють певну лінію поведінки винного щодо конкретного потерпілого чи потерпілих). Лише за наявністю як кількісного, так і якісного критерію можна стверджувати, що насильство має систематичний характер. Зміст кількісного критерію систематичності як ознаки домашнього насильства передбачає вчинення особою три і більше разів діяння (ця сукупність охоплює також попереднє притягнення до адміністративної відповідальності). Систематичним учиненням 

фізичного, психологічного або економічного насильства (далі - насильства) в контексті ст. 126-1 КК України слід розуміти такі випадки: особа вчиняє насильство три і більше разів, за кожне з яких не була притягнута до відповідальності; особа вчиняє насильство, за яке не була притягнута до відповідальності й раніше була притягнута два і більше разів до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП. Тобто, важливо встановити новий епізод вчинення насильства після попереднього притягнення до адміністративної відповідальності. 
На основі аналізу практики Європейського суду з прав людини установлено, що коли особа вчинила декілька разів домашнє насильство й за кожне таке діяння була притягнута до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП, то притягнення її за ті ж самі діяння за ознакою систематичності до кримінальної відповідальності за ст.126-1 КК України є порушенням принципу «non bis in idem»; у розумінні ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини.
Відповідно до Постанови Верховного Суду в складі колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 25 лютого 2021 року у справі №583/3295/19 - закінченим, кримінальне правопорушення вважається з моменту вчинення хоча б однієї із трьох форм насильства (фізичного, психологічного чи економічного) втретє, у результаті чого настав хоча б один із вказаних в законі наслідків. При цьому не має значення, чи було відображено в адміністративному протоколі поліції, в обмежувальному приписі чи в іншому документі факт перших двох актів насильства. Факт документування має значення для доказування систематичності, але не більше ніж інші передбачені законом докази.
Таким чином, оцінюючи в сукупності здобуті докази, суд прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст.126-1 КК України, оскільки він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо своєї матері, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою перебувєв у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , встановлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.69), зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.75), раніше неодноразово судимий, востаннє засуджений 19.04.2024 Долинським районним судом Івано-Франківської області за ст.390-1, 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік і 1 (один) місяць, на підставі ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.03.2025, умовно-достроково звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19 квітня 2024 року за ст. 390-1, 71 КК України, на невідбутий строк три місяці три дні (а.с.70-71,79-90); знаходився під спостереженням в лікаря-психіатра КНП «Долинська багатопрофільна лікарня» з приводу психічних захворювань, в тому числі у зв`язку з вживанням психоактивних речовин (а.с. 78).
Судом взято до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 будучи неодноразово притягнутим до адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо потерпілої ОСОБА_5 , на шлях виправлення не став та продовжив умисно вчиняти систематичне психологічне насильство відносно останньої, яка є особою похилого віку, знехтувавши при цьому її правом, гарантованим Конституцією України, на повагу до її гідності.
Згідно досудової доповіді інспектора Калуського РС №1 філії ДУ « Центр пробації в Івано-Франківській області» ОСОБА_11 від 05.02.2026 - ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб - високий. Орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (у т.ч. для окремих осіб). На думку органу пробації , застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції (а.с.38-40).
Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 , передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
У справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». 
У відповідності до ст. 65 КК України - особі , яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ст. 50 КК України - покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Суд, призначаючи покарання , необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , в судовому засіданні не здобуто. 
Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , є:  вчинення злочину особою повторно; вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку; вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, суд приходить до висновку , що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 неможливе без ізоляції його від суспільства, тому відносно нього слід обрати покарання в межах санкції ст. 1261 КК України у вигляді позбавлення волі.
Суд констатує відсутність щирого каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, враховує поведінку обвинуваченого після його вчинення (продовження протиправної поведінки), що свідчить про небажання змінити свою поведінку, і приходить висновку, що більш м`які види покарання, зокрема громадські роботи, пробаційний нагляд чи обмеження волі, не забезпечать належного виправлення обвинуваченого та не здатні ефективно запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , вчинення кримінально протиправних дій відносно своєї матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставин які обтяжують покарання, та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання, що ОСОБА_3 слід призначити покарання саме у вигляді позбавлення волі.
На думку суду саме таке покарання буде справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин по кримінальному провадженню у їх сукупності, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_3 , та буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ним та іншими особами, буде відповідати принципу співрозмірності конкретного кримінально протиправного діяння, вчиненого обвинуваченим з призначеним йому покаранням .
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, суд при ухваленні вироку вирішує питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема щодо запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Ухвалою Долинського районного суду про призначення судового розгляду та застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання від 15.01.2026 застосовано до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці до 15.03.2026 року.
Враховуючи, що ухвалення обвинувального вироку та призначення покарання у виді позбавлення волі істотно підвищує ризик переховування засудженого від суду, продовження вчинення ним правопорушень, оскільки після проголошення вироку особа об`єктивно усвідомлює реальність відбуття покарання у місцях позбавлення волі, суд дійшов висновку, що перебування засудженого під більш м`яким запобіжним заходом у виді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу не забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 та виконання вироку.

З огляду на викладене суд вважає за необхідне змінити запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_3 , з особистого зобов`язання на тримання під вартою та взяти його під варту в залі суду негайно після проголошення вироку.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. 
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Речові докази - відсутні.
Керуючись ст.ст. 368,373, 374 КПК України, суд- 

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.126-1 КК України, призначивши покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
До вступу вироку в законну силу змінити запобіжний захід щодо ОСОБА_3 з особистого зобов`язання на тримання під вартою та взяти його під варту в залі суду.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 10 год. 00 хв. 12 лютого 2026 року.
Процесуальні витрати відсутні. 
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази - відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору. 

Суддя :