КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
33/824/985/2026

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ  Справа № 370/3554/25

18 лютого 2026 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Сіренка Максима Юрійовича на постанову Макарівського районного суду Київської області від 09 грудня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення  за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в :

Постановою Макарівського районного суду Київської області від 09 грудня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Не погодившись з вказаною постановою суду першої інстанції, 18 грудня 2025 року захисник ОСОБА_1 адвокат Сіренко Максим Юрійович подав апеляційну скаргу в якій просив суд постанову Макарівського районного суду Київської області від 09 грудня 2025 року скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню.
Зазначає, що судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду даної справи, не надано правової оцінки доказам, не взято до уваги пояснення ОСОБА_1 , внаслідок чого було ухвалено незаконне рішення.
Посилається на те що, відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Однак, ОСОБА_1 після проходження огляду на приладі Drager, не погодився із результатами огляду на стан сп?яніння, відеозапис (година - 01:23:26), не підписав акт огляду на стан сп?яніння та чек приладу Драгер.
При цьому, працівниками поліції незгоду ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп?яніння було проігноровано, що на думку апелянта, є грубим порушення процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп?яніння.
Так, порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений статтею 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМ України від 17 грудня 2008 року N? 1103 ( зі змінами від 18.06.2024 року) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС і МОЗ України N?1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Згідно п. 5 Порядку результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп?яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп?яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається допротоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп?яніння. Підтвердження стану сп?яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.
Відповідно до п. 6 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Те ж саме положення міститься і у ч. 3 ст. 266 КУпАП, відповідно до якої, у разі незгоди водія транспортного засобу на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Крім того, відповідно до п.7 Розділу 1 Інструкції 1452/735 - у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров?я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Апелянт зазначає, що порядок вчинення дій співробітниками поліції при проведенні огляду водія на стан сп?яніння досить чітко унормовано: спочатку пропозиція пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, потім, у випадку незгоди з результатами, направлення водія до медичного закладу для проведення огляду. І лише після підтвердження стану сп?яніння у медичному закладі - складання протоколу про адміністративне правопорушення.
На думку апелянта, з урахуванням того, що огляд ОСОБА_1 після його незгоди із результатами огляду, проведеного поліцейським за допомогою приладу Драгер, в медичному закладі не проводився, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Згідно ч.5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
В судовому засіданні апеляційного суду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Сіренко Максим Юрійович повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили скаргу задовольнити, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі. 
Представник Київської міської прокуратури в судове засідання не з?явився, про день та час розгляду справи судом прокуратура повідомлена у встановленому законом порядку, участь свого представника в судовому засіданні не забезпечила, а тому суд вважає можливим розгляд справи у відсутності представника прокуратури.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката Сіренка Максима Юрійовича підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 252 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Розділом 2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року за №1306 передбачено обов`язки водіїв транспортних засобів.
Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Приписами частини першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції зазначав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правлопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 493249 від 25.10.2025 року, Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, чеком приладу «Драгер», результат позитивний 1,39 проміле, направленням на огляд водія транспортного засобу, рапортом працівника поліції, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.
Суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, виходячи з наступного.
Згідно протоколу серії ЕПР 1№493249, складеного інспектором відділу поліції №3(смт. Макарів) Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції Тишура Г.В., 25.10.2025 року, о 01:20 год, в селищі Макарів, вул. Медична (Комінтерна) 25, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Chery М11», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився із застосуванням приладу Alcotest 6810 Drager. Результат огляду- 1,39 проміле. Чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
До протоколу додані: чек Alcotest 6810 Drager з результатом -1,39 проміле; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до ЦРЛ; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння; відеозапис з портативного реєстратора.
Дослідивши вказані докази суд встановив наступне.
З наявного в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що ОСОБА_1 направляється до ЦРЛ для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння вбачається, що огляд проведений у зв`язку із виявленими ознаками сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Результат огляду проба позитивна 1,39 проміле.
Зі згоди водія ОСОБА_1 , огляд на стан сп?яніння у встановленому законом порядку проведено на місці зупинки, за допомогою приладу газоаналізатор Alcotest 6810 Drager ARВН - 0660, результат огляду на стан сп?яніння позитивний та склав 1, 39%.
З долученого до матеріалів справи в якості доказу відеозапису події з портативної камери поліцейського вбачається рух службового автомобіля працівників поліції та його зупинка біля автомобіля «Chery М11». Вийшовши із автомобіля, поліцейська представилась на запитала у водія, який вийшов із автомобіля, чому він порушує комендантську годину та попросила у нього документи, що були надані (час на відео 01:19:27). Працівник поліції запропонувала водію ОСОБА_1 пройти освідування на стан сп`яніння на місці зупинки, оскільки у нього відчувається запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, на що водій сказав «да, добре» (час на відео 01:21:21). Після контрольного забору повітря водій пройшов огляд, результат огляду позитивний - 1,39 % (час на відео 01:23:06). На запитання працівника поліції, чи згоден водій з результатами, останній відповів, що ні (01:23:14). Повторно водій повідомляє працівникам поліції, що він не згоден із результатом огляду (час на відео 01:23:31). Поліцейська повідомляє, що будуть складені матеріали та направлені до суду (час на відео 01:23:35). Також працівник поліції повідомила, що буде складено протокол за ст. 126 КУпАП так як на момент керування відсутнє посвідчення водія (час на відео 01:26:08). ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки (час на відео 01:26:25). Водій зазначає, що не згідний із протоколом.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103.
За правилами ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Згідно з п. 2 Інструкції № 1452/735 та п. 2 Порядку № 1103 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.4 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до п. 4 вказаної Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
У п. 12 розділу ІІ Інструкції №1452/735 визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до п. 7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
При цьому, як було встановлено судом апеляційної інстанції із дослідженого відеозапису події із нагрудної камери працівника поліції, після контрольного забору повітря водій пройшов огляд на місці зупинки із застосуванням приладу Alcotest 6810 Drager. Огляд проведений поліцейським, результат огляду позитивний 1, 39% (час на відео 01:23:06). На запитання працівника поліції, чи згоден водій ОСОБА_1 з результатами, останній відповів, що ні (01:23:14). Повторно водій ОСОБА_1 повідомляє працівник поліції, що він не згоден із результатом огляду (час на відео 01:23:31).
Факт незгоди водія ОСОБА_1 із результатами його огляду поліцейським на стан алкогольного сп?яніння зафіксовано також у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №493249 у графі пояснення, де водій зазначив «не згоден».
Однак, в порушення встановленої ст. 266 КУпАП процедури огляду водіїв на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівники поліції, почувши неодноразово висловлену ОСОБА_1 незгоду з результатами огляду на стан алкогольного сп?яніння, проведеного поліцейським, не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Апеляційний суд зауважує, що до протоколу про адміністративне правопорушення, окрім відеозапису, було долучено направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.10.2025 року.
Разом з тим, це направлення не може бути визнано належним та допустимим доказом виконання поліцейськими вимог закону щодо направлення водія до медичного закладу для проведення огляду на стан сп?яніння після його незгоди з результатами огляду із застосуванням приладу Драгер на місці зупинки, без вчинення поліцейськими реальних дій для забезпечення проведення такого огляду в закладі охорони здоров?я. 
Згідно вимог ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Аналізуючи зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо порушення поліцейськими процедури проведення огляду  ОСОБА_1 на стан алкогольного сп?яніння, визначеної ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103, а тому такий огляд є недійсним, що свідчить про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП належними та допустимими доказами та виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-р 2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.
У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Отже, переглядаючи справу в межах доводів поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх, переконливих та належних доказів, які б «поза розумним сумнівом» підтверджували вину водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, дослідивши всі матеріали справи, апеляційний суд вважає, що оскаржувана постанова судді Макарівського районного суду Київської області від 09 грудня 2025 року про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не може вважатися законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.
Керуючись, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Сіренка Максима Юрійовича задовольнити.
Постанову Макарівського районного суду Київської області від 09 грудня 2025 року скасувати, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1. ч.1. ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя: