Справа № 357/10853/25
3/357/47/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2026 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з батальйону №1 полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , фізичної особи-підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- 
У С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 382625 від 06.07.2025 року, 06 липня 2025 року о 00 год. 11 хв. у місті Біла Церква Київської області, по провулку Водопійному 3-му, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.
Огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку та за згодою водія із застосуванням спеціального технічного засобу Alcotest 7510 ARLM0401, тест № 1395, за результатами якого зафіксовано 0,92 проміле алкоголю, що свідчить про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з відомостями, зазначеними у протоколі, ОСОБА_1 з результатами проведеного огляду погодився, від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовився.
Таким чином, за викладених у протоколі обставин, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив суду, що ввечері 06.07.2025 року перебував удома разом із родиною. У цей час у місті Біла Церква було оголошено повітряну тривогу. Його автомобіль був припаркований на узбіччі вулиці, у зв`язку з чим він мав намір перепаркувати транспортний засіб до подвір`я під накриття з метою убезпечення автомобіля від можливих пошкоджень. Зі слів ОСОБА_1 , під час заїзду на подвір`я його було зупинено працівниками поліції. На вимогу поліцейських він погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Разом з тим з результатом проведеного огляду він не погодився, оскільки хоча того дня й вживав алкогольні напої, однак у незначній кількості, яка, на його переконання, не могла призвести до стану алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 також пояснив, що від проходження огляду у закладі охорони здоров`я відмовився з огляду на те, що на той момент тривала повітряна тривога, а вдома без нагляду залишалися його діти. Крім того, зі слів ОСОБА_1 , працівники поліції належним чином не роз`яснили йому, з якою метою необхідно їхати до медичного закладу для проведення відповідного огляду.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що ввечері 06.07.2025 року бачив автомобіль ОСОБА_1 , який знаходився припаркованим на узбіччі дороги. Зі слів свідка, ОСОБА_1 мав намір перемістити автомобіль на подвір`я під накриття. У момент, коли ОСОБА_1 заїжджав до двору, його транспортний засіб було зупинено працівниками поліції.
Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Шовкопляс С.П., у судовому засіданні просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
На обґрунтування своєї позиції захисник зазначив, що у вечірній час 06.07.2025 року у місті Біла Церква було оголошено повітряну тривогу, у зв`язку з чим ОСОБА_1 з метою запобігання можливому пошкодженню чи знищенню транспортного засобу переміщував автомобіль до подвір`я під накриття. На переконання захисника, за таких обставин зупинка транспортного засобу працівниками поліції була безпідставною. Крім того, захисник вказав, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а з результатом проведеного працівниками поліції огляду на місці зупинки транспортного засобу не погоджувався та цікавився можливістю проходження огляду у закладі охорони здоров`я. Разом з тим, зі слів захисника, працівники поліції належним чином не роз`яснили ОСОБА_1 його право на проходження огляду у закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога з метою перевірки результатів огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, що фактично призвело до відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду. Також захисник зазначив, що підпис у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 поставив, не ознайомившись із його змістом, за вказівкою працівника поліції, при цьому йому не було роз`яснено, що проставлення підпису в такому акті може розцінюватися як підтвердження результатів проведеного огляду.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та адвоката Шовкопляса С.П., оглянувши в судовому засіданні наданий ОСОБА_1 договір оренди будинку, а також дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 382625 від 06.07.2025 року, копію листа №499 від 29.04.2025, копію листа №03-05/2525 від 19.12.2023, копію листа №1 від 02.01.2025, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.07.2025, роздруківку результату огляду на стан алкогольного сп`яніння від 06.07.2025, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапорт від 06.07.2025, відеозаписи, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ та організацій, установленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі й гідності інших громадян.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 266 КУпАП передбачено порядок проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Такий огляд проводиться поліцейським із використанням спеціальних технічних засобів, а у разі незгоди особи з результатами огляду або відмови від його проведення на місці – у закладах охорони здоров`я.
Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння визначено Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735.
З матеріалів справи встановлено, що 06.07.2025 року о 00 год. 11 хв. у місті Біла Церква по провулку Водопійний 3-й ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «BMW X5», був зупинений працівниками поліції.
З наданих відеозаписів убачається, що поліцейські повідомили ОСОБА_1 про наявність ознак алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу, на що останній погодився.
За результатами огляду технічним засобом було зафіксовано показник 0,92 проміле. Після цього працівник поліції повідомив ОСОБА_1 результат тесту та запитав, чи погоджується він із таким результатом.
Як убачається з відеозаписів, ОСОБА_1 однозначної згоди з результатом огляду не висловив, натомість цікавився обставинами проведення огляду та можливістю проходження огляду у закладі охорони здоров`я.
Разом з тим, працівником поліції було зазначено, що у разі незгоди з результатом огляду справа буде розглядатися судом, після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення.
Суд також звертає увагу, що під час ознайомлення ОСОБА_1 з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння працівником поліції не було роз`яснено, що підпис у відповідному акті підтверджує факт згоди особи з результатом огляду.
Крім того, ОСОБА_1 було запропоновано підписати направлення на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я, у якому зазначалося, що їхати до лікарні немає необхідності. При цьому ОСОБА_1 цікавився можливістю проходження огляду у медичному закладі, однак працівник поліції переконував його у достовірності результату приладу та відсутності необхідності проходження такого огляду.
Суд враховує, що технічні прилади, якими здійснюється огляд водіїв, можуть мати похибку вимірювання, а також можуть виникати технічні або експлуатаційні помилки, що обумовлює необхідність можливості проведення повторного огляду у закладі охорони здоров`я. При цьому остаточний висновок щодо стану сп`яніння особи у разі проведення огляду у медичному закладі надається лікарем на підставі результатів медичного обстеження, лабораторних досліджень та інших медичних показників.
Разом з тим суд зазначає, що особа, яка не має спеціальних юридичних знань, може бути недостатньо обізнаною у процедурі проведення огляду на стан сп`яніння. Натомість саме на працівників поліції покладається обов`язок належного роз`яснення особі її прав та порядку проведення відповідних процесуальних дій.
Аналіз відеозаписів свідчить про відсутність чітко зафіксованої та беззаперечної згоди ОСОБА_1 з результатом проведеного огляду. Натомість на відеозаписах відображено його сумніви щодо результату тесту та зацікавленість у проведенні огляду в медичному закладі.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення, а обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях чи доказах, одержаних незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Разом з тим протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у вину порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.
Водночас з аналізу положень ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку вбачається, що у разі незгоди водія з результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу він має бути направлений для проведення огляду до найближчого закладу охорони здоров`я.
У разі ж відмови водія від проходження огляду у закладі охорони здоров`я такі дії можуть свідчити про порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.
Отже, якщо водій пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, однак не погодився з результатом такого огляду та при цьому відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, самі по собі показники технічного приладу не можуть беззаперечно підтверджувати перебування особи у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином суд приходить до висновку, що у даному випадку працівниками поліції невірно було кваліфіковано дії ОСОБА_1 , оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення йому інкриміновано порушення п.2.9(а) Правил дорожнього руху України, тоді як фактичні обставини справи можуть свідчити про інше порушення, передбачене п.2.5 Правил дорожнього руху.
Разом з тим суд позбавлений можливості самостійно змінювати фабулу адміністративного правопорушення, викладену у протоколі, оскільки це фактично означало б виконання судом функцій сторони обвинувачення, що суперечить принципам змагальності та справедливого судового розгляду.
Такі правові підходи узгоджуються з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Лучанінова проти України», «Малофєєва проти Росії», «Карелін проти Росії», в яких наголошено на неприпустимості виконання судом функцій сторони обвинувачення та змінення фабули правопорушення.
Оцінюючи наявні у справі докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що вони не є достатніми, чіткими та узгодженими між собою для беззаперечного встановлення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, з огляду на відсутність належних та допустимих доказів об`єктивної сторони інкримінованого правопорушення, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. У зв`язку з цим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.130, 247, 284 КУпАП, суддя,- 
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розпочате за ч.1 ст.130 КУпАП – закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя	О.О. Гребінь