Дата документу 16.02.2026 
Справа № 334/863/26
Провадження № 3/334/486/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2026 року суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя Фетісов М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Головного управління ДПС у Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 164 КУпАП,
встановив:
згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 27.01.2026 № 266/12, провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, а саме згідно отриманої податкової інформації (лист ДПС України від 15.12.2025р., № 29469/7/99-00-24-04-01-07 (вхідний ГУ ДПС у Запорізькій області від 15.12.2025р., № 4888/8) (додатки) із даними з Системи обліку реєстраторів розрахункових операцій) платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 , з метою отримання прибутку в період з 01.07.2025р. по 31.08.2025р. з використанням послуг (сервісів) ТОВ «Нова Пей» в частині операцій з приймання коштів, а саме: отримано 48 грошових переказів на загальну суму 37 816,00 грн., що вказує на систематичне здійснення господарської діяльності та порушення п. 2 ст. 50 Цивільного кодексу України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.
ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав. Пояснив, що отримував від ТОВ «НОВА ПОШТА» грошові кошти за продаж особистих вживаних речей, які продавав, оскільки з сім`єю виїжджав з м. Запоріжжя через обстріли. Особисто здійснив 7-8 продажів на загальну суму 26 298 гривень. Інформація про інші продажі його не відома.
До протоколу про адміністративне правопорушення додані: письмові пояснення ОСОБА_1 та додані до них копії паспорту громадянина України та РНОКПП ОСОБА_1 , реєстр переказів, копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого ОСОБА_1 є її батьком, індивідуальні відомості про застраховану особу, акт від 27.01.2026 № 261/08-01-24-08/3191304537 про факт неявки для ознайомлення, підписання та отримання протоколу про адміністративне правопорушення, лист Державної податкової служби України від 15.12.2025 № 29469/7/99-00-24-04-01-07, інформація з Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій в частині операцій з прийманням коштів для їх подальшого переказу на адреси платників податків та фізичних осіб, що створювалися ТОВ «Нова пей» в період з 01.07.2025 по 31.07.2025, інформація з Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій в частині операцій з прийманням коштів для їх подальшого переказу на адреси платників податків та фізичних осіб, що створювалися ТОВ «Нова пей» в період 01.08.2025 по 31.08.2025, лист Управління податкових сервісів Головного управління ДПС у Запорізькій області від 09.01.2026 № 103/08-01-12-03-03, відповідь на запит від 05.01.2026 № 0801-2026-0000076 щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про реєстраційні дані фізичної особи-платників податків, запит органу державної влади, підприємства, установи, організації, закладу щодо доступу до персональних даних Головного управління ДПС у Запорізькій області від 09.01.2026 № 275/5/08-01-24-09-04, лист Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 12.01.2026 № 06.4-02/02/87 «Про надання інформації», лист Головного управління ДПС у Запорізькій області від 30.12.2025 № 54174/6/08-01-24-08-03 «Про притягнення до адміністративної відповідальності» та докази для підтвердження надсилання листа, лист Головного управління ДПС у Запорізькій області від 27.01.2026 № 3503/6/08-01-24-08-03 «Про притягнення до адміністративної відповідальності».
Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так відповідно до положень ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП. У ньому, крім іншого, зазначається нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
Згідно зі ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків; адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення – це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.
Частина 1 ст. 164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Об`єктивна сторона цього правопорушення характеризується діями, спрямованими на провадження господарської діяльності без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.
Ця норма КУпАП є бланкетною та відсилає для встановлення її змісту до інших нормативних актів.
Під господарською діяльністю у Господарському кодексі України розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (ст. 3 ГК України).
Згідно з ч. 1, 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
Суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. При цьому господарська діяльність це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.
Частиною 2 ст. 3 ГК України визначено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.
Згідно зі ст. 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про підприємницьку діяльність» підприємництво це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.
Таким чином поняття «підприємницька діяльність» («підприємництво») є складовою ширшого за обсягом поняття «господарська діяльність».
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25.04.2003 «Про застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» господарська діяльність це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої безпосередність, систематичність її здійснення, з метою отримання прибутку.
З метою визначення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, необхідно встановити всі характеризуючи ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність. При цьому, чітких кількісних критеріїв систематичності (тобто, скільки разів потрібно зайнятися діяльністю для того, щоб вона вважалася підприємницькою) законодавством не встановлено.
Судді не надані докази того, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарської діяльності (витяг з ЄДР тощо), проте йому інкримінується правопорушення щодо отримання прибутку в період з 01.07.2025 по 31.08.2025 з використанням послуг (сервісів) ТОВ «НоваПей» в частині операцій з приймання коштів, а саме: отримано 48 грошових переказів на загальну суму 37 816 гривень. Тобто здійснення ним систематичного продажу товарів для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку.
З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він здійснював продаж особистих вживаних речей, оскільки планував виїжджати зі своєю сім`єю з м. Запоріжжя. 
Податковий кодекс України не містить терміну «вживані товари», але визначає, що продаж товарів – це будь-яка передача права власності за винагороду (чи навіть без неї), відповідно до договорів купівлі-продажу, обміну тощо. До товарів належать як матеріальні, так і нематеріальні активи, включаючи землю та цінні папери.
Тобто ОСОБА_1 отримав дохід від продажу особистих речей, що не підлягає оподаткуванню, оскільки речі є вживаними.
Згідно з Господарським кодексом, господарська (а особливо підприємницька) діяльність – це систематична діяльність, спрямована на отримання прибутку. Якщо фізична особа не просто час від часу позбувається непотрібних речей, а регулярно продає товари, її діяльність може бути визнана підприємництвом.
Продаж індивідуального, особистого, вживаного майна не підлягає оподаткуванню. Лише систематичний та одночасно однорідний асортимент товарів має ознаки підприємницької (господарської) діяльності.
Судді не надано доказів про товари, які реалізовував ОСОБА_1 , що позбавляє можливості суд перевірити, чи містять реалізовані ним речі однорідний асортимент товарів, або навпаки свідчать про те, що він реалізував свої речі, які були у вжитку.
Тобто, контролюючим органом не доведено те, що ОСОБА_1 здійснювала продаж товарів з метою отримання прибутку та провадив господарську діяльність, а не здійснювала продаж власних речей, що не відповідає диспозиції ст. 164 КУпАП.
З аналізу вказаних правових норм слідує, що відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП настає у разі доведення систематичної діяльності особи, спрямованої на отримання доходу, зокрема, від продажу товарів, при цьому, така діяльність повинна містити саме ознаки господарської (підприємницької) діяльності в розумінні чинного законодавства.
Водночас достатніх та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 систематично здійснює господарську діяльність, з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.
Відповідно до статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Суду не надано достатніх, допустимих та достовірних доказів провадження ОСОБА_1 господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.
Суддя, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, внаслідок чого справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 164, 247, 251, 252, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя
постановив:
провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Фетісов