Справа № 444/660/26
Провадження № 2/444/1084/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
/заочне/

02 квітня 2026 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Ясиновський Р. Б. 
секретар судового засідання Стець М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання неповнолітньої дитини (аліментів) в частці від доходу (заробітку) відповідача, -

В С Т А Н О В И В : 

Позивач ОСОБА_1 17 лютого 2026 року звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання (аліментів) неповнолітньої дитини у частці від доходу його батька.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано 17.02.2026 в провадження судді Жовківського районного суду Львівської області Ясиновського Р.Б.
Ухвалою судді від 23 лютого 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у справі про розгляд даної справи та призначити судове засідання з повідомленням (викликом) сторін у справі для розгляду справи по суті на 02 квітня 2026 року.
Позивач просить стягувати з ОСОБА_2 в її користь кошти на утримання (аліменти) неповнолітньої дитини, а саме сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі половини доходу (заробітку) відповідача ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.
Обгрунтовує позов наступним. 26 листопада 2006 року між нею та відповідачем укладено шлюб про що Магерівською селищною радою Жовківського району Львівської області складено відповідний актовий запис за № 24. Від шлюбного життя у них народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 син ОСОБА_5 .
Причиною звернення до суду зазначає те, що відповідач, будучи батьком дітей, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Перестав приділяти увагу дітям, не цікавиться їхнім життям, потребами, станом здоров`я, тощо. Усіма матеріальними, побутовими, освітніми, духовними питаннями щодо виховання дітей займається виключно вона, та виключно за власні кошти.
Вказує, що відповідач є працездатною особою, на даний час проходить військову службу в ЗС України, не являється особою похилого віку, не є обмежено дієздатним чи обмежено працездатним, а тому слід прийти до висновку про відсутність перешкод у виконанні відповідачем обов`язків по утриманню своїх дітей.
Вважає, що аліменти щомісячно в розмірі половини заробітку (доходу) відповідача на дитину забезпечать відповідні потреби дитини згідно її віку, будуть сприяти гармонійному розвитку дитини, зможуть забезпечити рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Вказує, що у розмір даної суми нею враховано вартість харчування дитини; затрати на мило, шампунь, інші засоби засоби гігієни; затрати на придбання одягу в річний сезон; витрати пов`язані з відвідуванням школи; тощо. Окрім описаних витрат, нею також враховано необхідність придбання канцелярських речей, навчальних, дитячих та інших розвиваючих книг, журналів, тощо, витрати на дозвілля, витрати на фізичний, інтелектуальний, культурний, духовний і соціальний розвиток. Вказує, що досудове врегулювання спору неможливе з причини відсутності такого бажання у відповідача.
Позивач в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки, копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками рекомендованим повідомленням за адресою його зареєстрованого місця проживання, однак із відстеження пересилання поштового відправлення Укрпошти вбачається, що таке поштове відправлення повернуте до суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою".
Відповідно до п. 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, рекомендовані листи з позначкою Судова повістка, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Судова повістка. Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою Судова повістка, працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.
Згідно із п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Отже, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав.
Клопотань про відкладення розгляду справи, чи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, чи будь-яких інших не подано.
У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. 
Оскільки всі учасники в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Сторони 26.11.2006 зареєстрували шлюб у Магерівській селищній раді Жовківського району Львівської області. Після реєстрації шлюбу позивачем змінено прізвище ОСОБА_6 на ОСОБА_7 .
У шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видане Рава-Руською міською радою Жовківського району Львівської області.
Батьком дитини є відповідач у справі, матір`ю позивач у справі.
Судом встановлено, що фактично син проживає із матір`ю - позивачем у справі та перебуває на її утриманні. 
Відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно із чатинами 2, 3 статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Доказів про те, що відповідач добровільно надає кошти на утримання дитини немає, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в примусовому порядку.
При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. №146 “Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб”. Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо.
Суд враховує особу відповідача, який є працездатною особою та приходить до висновку про можливість виконання відповідачем обов`язків по утриманню дитини, що передбачено чинним законодавством.
З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
Згідно із частиною 1 статті 8 Закону України “Про охорону дитинства” кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідног віку, вимоги статті 182 Сімейного Кодексу України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір мінімальної заробітної плати, обов`язок батьків щодо утримання сина, роз`яснення, які містяться у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, беручи до уваги насамперед інтереси дитини, зважаючи на подані позивачем в обгрунтування позовних вимог докази, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача необхідно стягувати кошти на утримання (аліменти) неповнолітньої дитини, а саме сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) відповідача ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 17 лютого 2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно із частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Суд, виходячи із норми частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, приходить до висновку, що аліменти із відповідача на утримання дитини підлягають стягненню саме із дня пред`явлення позову, яким є 17 лютого 2026 року, що підтверджується штампом на позовній заяві.
Відповідно до статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 331 грн 20 коп.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 280-289, 352, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 180-184, 191 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) кошти на утримання (аліменти) неповнолітньої дитини, а саме сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) відповідача ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 17 лютого 2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 1 331 грн 20 коп.
Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про його перегляд чи апеляційної скарги на таке рішення, якщо заяву про перегляд заочного рішення чи апеляційну скаргу не було подано.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається безпосередньо до Жовківського районного суду Львівської області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повний текст рішення виготовлено 02 квітня 2026 року.

Суддя       Ясиновський Р. Б.