ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

07 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/3653/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Сафронової С.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Кіровоградської обласної прокуратури, Кам`янецької селищної ради Кіровоградської області, Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 липня 2025 року в адміністративній справі №340/3653/25 (головуючий суддя першої інстанції - Петренко О.С.) за позовом Заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури до Кам`янецької селищної ради Кіровоградської області, Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, (третя особа - ОСОБА_1 ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
Позивач 30.05.2025 року звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Кам`янецької селищної ради Кіровоградської області, Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, (третя особа - ОСОБА_1 ), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Кам`янецької селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області №4085 від 19.03.2025 року «Про затвердження проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь земельної ділянки загальною площею 12,6407 га з кадастровим номером 3523480400:02:001:9055, що надана в оренду гр. ОСОБА_1 »;
- визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію змін до відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером 3523480400:02:001:9055, вчинену в Державному земельному кадастрі 25.01.2022 року запис №010 Розділу 2 Поземельної книги 3523480400:02:001:9055;
- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області внести до Державного земельного кадастру відомості про скасування запису №010 Розділу 2 Поземельної книги 3523480400:02:001:9055.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 липня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Кам`янецької селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області №4085 від 19.03.2025 року «Про затвердження проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь земельної ділянки загальною площею 12,6407 га з кадастровим номером 3523480400:02:001:9055, що надана в оренду гр. ОСОБА_1 ».
Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, відповідно до вимог чинного законодавства, вжити заходів з внесення змін до відомостей Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровими номерами 3523480400:02:001:9055 в частині внесення змін щодо її цільового призначення з «рілля» на «пасовища».
В іншій частині позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачі подали апеляційні скарги, в яких просили скасувати рішення суду та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційних скарг зазначено, що рішення суду є необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянти вказують, що розроблений ПП «Альфа Земпроект» проект землеустрою, забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь земельної ділянки з кадастровим номером 3523480400:02:001:9055 площею 12,6407 га саме за заявою ОСОБА_1 від 04.11.2021 року, як землекористувача та свідчить про дотримання процедури зміни виду угідь земельної ділянки. Вважають, що зміна цільового призначення земельної ділянки не відбулась, а розроблення Проекту землеустрою щодо забезпечення еколого-економічного обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь земельної ділянки не призвело до зміни категорії земель за основним цільовим призначенням.
Позивач відзив на апеляційні скарги відповідачів не подав.
Позивач також не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити резолютивну частину рішення суду в частині та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відповідно до вимог чинного законодавства вжити заходів з внесення змін до відомостей Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 3523480400:02:001:9055 щодо внесення змін виду угідь з «рілля» на «пасовища».
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог є необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права. Апелянт вказує, що земельна ділянка площею 12,6407 га з кадастровим номером 3523480400:02:001:9055, що надана в оренду ОСОБА_1 для сінокосіння та випасання худоби за правилами частини другої статті 134 ЗК України без проведення конкурсу, може використовуватися лише для цілей сінокосіння та випасання худоби, як визначено приписами частини третьої статті 19 та статті 34 ЗК України. Зміна виду угідь цієї земельної ділянки з пасовищ на рілля матиме своїм наслідком фактичну зміну цільового призначення (використання) землі, оскільки рілля це орні землі, які мають інше, відмінне від сінокосіння та випасання худоби, цільове призначення - товарне сільськогосподарське виробництво, що суперечить вимогам абзацу 5 частини другої статті 20 ЗК України.
Відповідачі подали відзиви на апеляційну скаргу позивача, в яких просили відмовити у задоволенні вимог скарги позивача та задовольнити вимоги поданих ними апеляційних скарг.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
У період з 01.09.2025 року по 15.09.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці. У період з 24.09.2025 року по 09.12.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала на лікарняному. У період з 29.12.2025 року по 11.01.2026 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці. У період 20.01.2026 року по 12.02.2026 року суддя-член колегії Чабаненко С.В. перебувала у відпустці. 02.04.2026 року та 03.04.2026 року головуючий суддя Юрко І.В. перебувала у відпустці.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг та відзивів на скаргу, встановила наступне.
04.10.2019 року між Верблюзькою сільською радою Новгородківського району Кіровоградської області та гр. ОСОБА_1 відповідно до рішення від 04.10.2019 року за №243 укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передано в оренду на 49 років для сінокосіння та випасання худоби земельну ділянку з кадастровим номером 3523480400:02:9055, площею 12,6407, в тому числі 12,6407 га пасовищ.
За замовленням орендаря ОСОБА_1 . Приватним підприємством «Альфа Земпроект» за укладеним Договором від 04.11.2021 року №2021/34/ЗУ розроблено проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь земельної ділянки з кадастровим номером 3523480400:02:001:9055, площею 12,6407 га. Вказаним проектом передбачено трансформація земельних угідь, тобто зміну земельних угідь земельної ділянки 3523480400:02:001:9055, угіддя до впорядкування - «пасовища», угіддя після впорядкування - «рілля» та визначено, що зміна угідь земельної ділянки не призведе до зміни категорії земель за основним цільовим призначенням, згідно ст.19 ЗК України.
05.01.2022 року орендатор ОСОБА_1 звернувся із заявою до Державного кадастрового реєстратора про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, яким внесено зміни до складу угідь з «пасовища» на «рілля»
Рішенням Кам`янецької селищної ради Кіровоградської області від 19.03.2025 року №4085 (пункт1) затверджено проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозмін та впорядкування угідь земельної ділянки загальною площею 12,6407 га, кадастровий номер 3523480400:02:001:9055, яка надана в оренду терміном на 49 років для сінокосіння і випасання худоби гр. ОСОБА_1 та розташована за межами населених пунктів на території Верблюзького старостинського округу Кам`янецької селищної територіальної громади.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру станом на 25.01.2022 року щодо земельної ділянки кадастровий номер 3523480400:02:001:9055, визначено вид цільового призначення вказаної земельної ділянки: 01.08. для сінокосіння і випасання худоби. Земельна ділянка з кадастровим номером 3523480400:02:001:9055 має статус «рілля».
Вважаючи внесену реєстрацію змін до відомостей про земельну ділянку протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до частин першої, третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII (далі по тексту - Закон №1697-VII) представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Відповідно до частин третьої-четвертої статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Органи місцевого самоврядування з огляду на частину першу, п`яту статті 15 Закон України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі по тексту - Закон №280/97-ВР) є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону; від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.
Відповідно до частин третьої та п`ятої статті 16 Закону №280/97-ВР матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.
Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду (частина п`ята статті 60 Закону № 280/97-ВР).
Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.
Районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.
Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.
Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.
У частині першої статті 317 ЦК України визначено, що саме власникові належать повний перелік правомочностей - право володіння, користування та розпорядження своїм майном, які він може реалізовувати на власний розсуд.
Згідно із частинами першої, другої статті 18 ЗК України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.
Відповідно до статті 19 ЗК України (чинної на час виникнення спірних правовідносин) землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі. Земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим.
Частиною першою, п.«а» частини другої статті 22 ЗК України унормовано, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).
Згідно із частинами першої, другої статті 20 ЗК України при встановленні цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення. При зміні цільового призначення земельних ділянок здійснюється зміна категорії земель та/або виду цільового призначення. Віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення земельних ділянок здійснюється щодо: земельних ділянок, якими розпоряджаються Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, - за рішенням відповідного органу.
Відповідно до пункту «а» статті 21 ЗК України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам.
Відповідно до статті 35 Закону України «Про охорону земель» власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані, зокрема, дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України.
Згідно статті 37 Закону України «Про охорону земель» (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень) зміна сіножатей, пасовищ та перелогів на інші угіддя в межах земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, переданих у користування на умовах оренди, емфітевзису, забороняється. Ця вимога не поширюється на зміну угідь земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, право оренди, емфітевзису щодо яких виникло до набрання чинності цією частиною.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що зміна цільового призначення сіножатей, пасовищ у межах земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, переданих в оренду, на інші угіддя забороняється.
Судом першої та апеляційної інстанцій зі змісту долученого до матеріалів справи проекту землеустрою встановлено, що зміна угідь вказаним проектом не призведе до зміни категорії земель.
Вказані твердження спростовані зібраними в результаті розгляду справи доказами.
Так, зі змісту договору оренди землі від 04.10.2019 року вбачається, що орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку «для сінокосіння та випасання худоби», кадастровий номер – 3523480400:02:001:9055.
Згідно наданого листа Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області вбачається, що 06.07.2016 року проведено державну реєстрацію земельної ділянки с/г призначення, з цільовим призначенням « 01.00 – землі с/г призначення/землі не надані для виробництва с/г продукції, здійснення с/г науково-дослідної та навчальної діяльності/ загальною площею 12,6407 га, з них по угіддям 12,6407 га пасовища та присвоєно кадастровий номер 3523480400:02:001:9055.
Отже, в 2022 році у Державному земельному кадастрі на підставі доданого Проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь земельної ділянки, загальною площею 12,6407 га, кадастровий номер 3523480400:02:001:9055, що надана в оренду на 49 років для сінокосіння і випасання худоби ОСОБА_1 внесено зміни до складу угідь з «пасовища» на «рілля».
З урахуванням викладеного, наведені обставини свідчать про те, що селищною радою при прийнятті рішення №4085 від 19.03.2025 року, яким затверджено проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь земельної ділянки загальною площею 12,6407 га з кадастровим номером 3523480400:02:001:9055, яка надана в оренду ОСОБА_1 , порушено вимоги статті 37 Закону №962-IV щодо заборони зміни цільового призначення земельних ділянок, які віднесені за своїм цільовим призначенням до земель сіножатей, пасовищ, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в силу пункту «а» статті 21 ЗК України вказане рішення є протиправним.
Посилання селищної ради в апеляційній скарзі на те, що заборона, яка визначена у статті 37 Закону України «Про охорону земель» не поширюється на питання зміни цільового призначення, а отже, в контексті зміни цільового призначення відповідач діяв правомірно, апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки вказаною нормою чітко установлена заборона на зміну сіножатей, пасовищ та перелогів на інші угіддя в межах земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, переданих у користування на умовах оренди, емфітевзису.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач - Кам`янецька селищна рада Кіровоградської області, приймаючи рішення №4085 від 19.03.2025 року, не дотримався вимог статті 37 Закону України «Про охорону земель», а тому в силу пункту «а» статті 21 ЗК України вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо вимог про визнання протиправною та скасування державної реєстрації змін до відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером 3523480400:02:001:9055, вчинену в Державному земельному кадастрі 25.01.2022 року запис №010 Розділу 2 Поземельної книги 3523480400:02:001:9055; зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області внести до Державного земельного кадастру відомості про скасування запису №010 Розділу 2 Поземельної книги 3523480400:02:001:9055, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив наступне.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Згідно пунктів 60-61 Порядку №1051 запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду.
Скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів/ініціала власного імені Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги, які засвідчуються:
- в електронній (цифровій) формі - кваліфікованим електронним підписом Державного кадастрового реєстратора;
- у паперовій формі - підписом Державного кадастрового реєстратора та скріплюються його печаткою.
Ведення Державного земельного кадастру повністю здійснюється за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру, а державні кадастрові реєстратори Держгеокадастру та його територіальних органів на практиці мають різний функціонал та рівень доступу.
Таким чином, розподіл повноважень та заяв для розгляду державних кадастрових реєстраторів здійснюється Держгеокадастром через адміністратора Державного земельного кадастру шляхом реалізації функціональних можливостей у програмному забезпеченні Державного земельного кадастру.
Зміст та загальні вимоги до адміністрування Державного земельного кадастру визначає Порядок адміністрування Державного земельного кадастру, затверджений наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 27.12.2012 року № 836.
Відповідно до пункту 1.2. Порядку адміністрування Державного земельного кадастру, адміністратором Державного земельного кадастру є державне підприємство, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
З урахуванням наведеного, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в 2024 році зверталося до ДП «Центр ДЗК» з листом щодо розроблення та впровадження функціоналу про скасування (поновлення) запису у відомостях Поземельної книги на підставі рішення суду.
ДП «Центр ДЗК» листом від 01.05.2024 року №3/1267 повідомило, що ДП «Центр ДЗК», як адміністратор Державного земельного кадастру, здійснює заходи з адміністрування Державного земельного кадастру, у тому числі в частині створення, доопрацювання та впровадження функціональних можливостей програмного забезпечення Державного земельного кадастру, відповідно до визначених Держгеокадастром, як держателем Державного земельного кадастру, таких заходів із термінами для їх виконання у Плані заходів із адміністрування Державного земельного кадастру. Планом заходів не передбачалося здійснення заходів з розробки функціоналу щодо скасування (поновлення) записів у Поземльній книзі на підставі рішення суду та запропоновано Головному управлінню звернутися до Держгеокадастру з пропозицією передбачити виконання відповідних заходів у План заходів.
Головне управління звернулося з листом до Держгеокадастру та отримало лист - відповідь від 19.07.2024 року №22-28-0.215-7737/2-24, в якому зазначено, що технічна можливість в частині скасування (поновлення) Державним кадастровим реєстратором запису у Поземельній книзі на підставі рішення суду, з урахуванням положень пунктів 60, 61 Порядку №1051, у Державному земельному кадастрі відсутня, розроблення та впровадження у програмному забезпеченні Державного земельного кадастру зазначеної функціональної можливості Планом заходів із адміністрування державного земельного кадастру на 2024 рік не передбачено.
Отже, в програмному забезпеченні Національної кадастрової системи, за допомогою якої здійснюється ведення Державного земельного кадастру, відсутній функціонал для скасування (поновлення) записів у Поземельній книзі на підставі рішення суду.
Позивачем вказані обставини в апеляційній скарзі не спростовано.
Відтак, з метою приведення категорії земельної ділянки кадастровий номер 3523480400:02:001:9055 до її цільового призначення, яке існувало до внесення відповідних змін, необхідно зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області вжити заходів з внесення змін до відомостей Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 3523480400:02:001:9055 в частині внесення змін щодо її цільового призначення з «рілля» на «пасовища».
З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційних скарг та скасування рішення суду відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги Кіровоградської обласної прокуратури, Кам`янецької селищної ради Кіровоградської області, Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 липня 2025 року в адміністративній справі №340/3653/25 залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 липня 2025 року в адміністративній справі №340/3653/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 

Головуючий - суддя І.В. Юрко 

суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Сафронова