308/4007/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.04.2026           м. Ужгород
Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Чепка В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и в:
11.03.2026 о 23 год. 03 хв. в м. Ужгороді, по вул. Баб`яка, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки чим порушив п.2.3.в ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату і час слухання справи. Про причини неявки суд не повідомив.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.
З огляду на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя прийшов до наступного висновку.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 5 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.
Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями).
Даючи оцінку доказам, суд також виходить з того, що п.2.3.в ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний , на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №612658 від 11.03.2026, копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №612667 від 11.03.2026,розписокю про залишення автомобіля OPEL НОМЕР_1 за адресою: м. Ужгород, вул. Баб`яка, буд. 1., дослідженим у судовому засіданні відеозаписом місця події, який міститься на DVD-диску, що долучений до матеріалів справи, іншими матеріалами справи в сукупності.
Із наявної в матеріалах справи довідки старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Закарпатській області ДПП старшого лейтенанта поліції Діани Пастики від 12.03.2026 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії не отримував.
Із наявної в матеріалах справи довідки старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Закарпатській області ДПП старшого лейтенанта поліції Діани Пастики від 12.03.2026 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є власником транспортного засобу.
Із наявної в матеріалах справи довідки старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Закарпатській області ДПП старшого лейтенанта поліції Діани Пастики від 12.03.2026 вбачається, що відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 18.01.2026 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №569360, а згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі 308/1160/26 від 06.02.2026 накладено стягнення у вигляді попередження.
Таким чином, суддя приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч. 5 ст. 121 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив вимоги п. 2.3.в ПДР України.
Статтею 12 КУпАП передбачено, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.
Згідно зі ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 КУпАП. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями ст. 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті154,частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 КУпАП.
Враховуючи характер та обставини адміністративного правопорушення, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 заходи впливу, що застосовуються до неповнолітніх, передбачені статтею 24-1 КУпАП, а саме застосувати до особи, якій інкримінується вчинення даного адміністративного правопорушення - попередження.
Підстави для стягнення з ОСОБА_1 судового збору у відповідності до ст. 40-1 КУпАП відсутні, оскільки адміністративне стягнення на нього не накладено.
Керуючись ст.9, 12, 13, 24-1, 33, 40-1, 121, 251, 256, 278, 280, 283, 284, 289 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 5 ст.121 КУпАП та на підставі ст. 24-1 КУпАП застосувати до нього захід впливу - попередження. 
Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської області    В.В. Чепка