ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4438/26 Справа № 932/6296/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Цитульський В. І. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Гапонова А.В.
суддів Никифоряка Л.П., Халаджи О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
- за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк», 
на рішення Шевченківського районного суду міста Дніпра від 19 грудня 2025 року,- 

ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
02.06.2025 року до Шевченківського районного суду міста Дніпра від 19 грудня 2025 року звернулось Акціонерне товариство «Універсал Банк»з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 10.10.2018 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг та отримав кредит у розмірі 50000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок № НОМЕР_1 . У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, станом на 03.03.2025 року, відповідач має заборгованість у розмірі 98834,82 грн за тілом кредиту. Оскільки позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання, Банк був вимушений звернутися до суду з даним позовом для стягнення заборгованості в примусовому порядку.
Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 10.10.2018 року у розмірі 98834,82 грн та суму сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ
Рішенням Шевченківського районного суду міста Дніпра від 19 грудня 2025 рокупозовні вимоги – задоволено частково.
Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість у розмірі 51812,82 грн, а також судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 1587,28 грн.
В іншій частині вимог – відмовлено.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
30.01.2025 року Акціонерним товариством «Універсал Банк» подано апеляційну скаргу, в якій ставиться вимога про скасування заочного рішення Шевченківського районного суду міста Дніпра від 19 грудня 2025 рокув частині відмови у задоволенні позовних вимог та винесення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, в іншій частині рішення Шевченківського районного суду міста Дніпра від 19 грудня 2025 року не оскаржується.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не було досліджено механізму отримання банківських послуг проєкту Monobank, а також процедуру ознайомлення споживача з умовами, правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, тарифами, таблицею розрахунку вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило. 

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, ціна позову складає 98834,82 грн, що менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено. 

10 жовтня 2018 року між Акціонерним товариством «УНІВЕРСАЛ БАНК» та ОСОБА_1 шляхом підписання Анкети-заяви було укладено Договір про надання банківських послуг «MONOBANK», який за своєю правовою природою є договором приєднання та включає у себе власне заяву, Умови і правила обслуговування, Тарифи та Паспорт споживчого кредиту. (а.с. 23).
В межах виконання умов даного правочину ОСОБА_1 засвідчив генерацію ключової пари з Особистим Ключем у мобільному додатку та надав згоду на використання удосконаленого електронного підпису.
На виконання договірних зобов`язань Банк відкрив на ім`я ОСОБА_1 поточний рахунок № НОМЕР_1 та встановив кредитний ліміт у розмірі 50000,00 грн (а.с. 22).
Відповідач, скориставшись наданими грошовими коштами, не дотримався обов`язків щодо їх своєчасного повернення та сплати щомісячних мінімальних платежів.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за кредитом станом на 03.03.2025 року складає 98834,82 грн (а.с. 12-21).
Під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що анкета-заява від 10.10.2018 року не містить визначення розміру відсоткової ставки, а надані Банком Умови і правила та Тарифи не підписані відповідачем, що згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у справі №342/160/17 унеможливлює стягнення будь-яких нарахувань, крім фактично отриманого та неповернутого тіла кредиту.
Згідно з даними виписки за банківським рахунком № НОМЕР_1 станом на 20.06.2025 року, показник «Баланс на кінець періоду» становить - 51812,82 грн, що в банківському обліку є відображенням від`ємного сальдо, тобто сукупного дефіциту коштів, який утворився внаслідок того, що сума всіх видаткових операцій відповідача перевищила суму його власних зарахувань на вказану величину. Зокрема, зафіксована у виписці сума витрат (235434,14 грн) за вирахуванням суми повернених коштів (171221,59 грн) та з урахуванням початкового залишку підтверджує, що обсяг фактично використаного та неповернутого відповідачем ресурсу банку («чистого» тіла кредиту) становить саме 51812,82 грн (електронний додаток до клопотання про долучення доказів від 23.06.2025 року).
Водночас заявлена банком сума позову в розмірі 98834,82 грн, яку позивач у повному обсязі називає «тілом кредиту», суперечить даним про реальний від`ємний баланс рахунку та свідчить про штучне збільшення основного боргу шляхом приєднання до нього капіталізованих відсотків.
Оскільки судом першої інстанції було встановлено відсутність доказів погодження відповідачем розміру відсоткової ставки та механізму її капіталізації, а загальна сума нарахованих відсотків за весь період складає 73112,25 грн, суд першої інстанції відхилив наданий позивачем розрахунок як такий, що не відповідає умовам правомірності нарахувань у договорах приєднання.

Таким чином, базуючись на відомостях первинного документа — виписки, що чітко відокремлює реальні витрати клієнта від подальших бухгалтерських нарахувань банку, суд першої інстанції вважав обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню, виключно суму фактичного залишку заборгованості за тілом кредиту в розмірі 51812,82 грн, відмовляючи в решті позову через відсутність згоди сторін щодо його істотних умов.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду, виходячи з наступного.

Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.2012 року №578/5, а також позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №554/4300/16-ц, якою крім того зроблено висновок, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а тому є належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Доводи викладені в апеляційній скарзі не підлягають задоволенню, оскільки анкета-заява від 10.10.2018 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, а надані позивачем Умови і правила та Тарифи не містять підпису відповідача.
А тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, спираючись на дані виписки за банківським рахунком відповідача, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 51812,82 грн.
За таких обставин, апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.
Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду міста Дніпра від 19 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: