ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4403/25  Номер провадження 22-ц/814/428/26	Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н. В.  Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді Одринської Т.В.,
суддів Панченка О.О., Пікуля В.П.
за участю секретаря Сальної Н.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл», третя особа – арбітражний керуючий Гусар Іван Олексійович про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди
за клопотанням арбітражного керуючого – в.о. директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл» - Гусара Івана Олексійовича про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Полтавської області у справі 
за апеляційною скаргою в.о. директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл» - Гусара Івана Олексійовича на ухвалу Шевченківського районного суду м. Полтава від 15 липня 2025 року,
В С Т А Н О В И В :
У березні 2025 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати незаконним та скасувати наказ № б/н від 26.03.2025 про звільнення з роботи, поновити її на посаді керівника кадрової служби Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл» з 26.03.2025, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл» середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.03.2025 по день поновлення на посаді, стягнути моральну шкоду у розмірі 50000 грн та судовий збір.
08 квітня 2025 року до суду першої інстанції звернувся арбітражний керуючий Гусар Іван Олексійович з клопотанням по передачу справи за підсудністю до господарського суду Полтавської області для розгляду в межах справи про банкрутство №917/119/24 щодо ТОВ «Сервіс Ойл».
Клопотання обгунтовано тим, що ухвалою Господарського суду Полтавської області від 04.07.2024 відкрито провадження у справі №917119/24 про банкрутство ТОВ «Сервіс Ойл» (код ЄДРПОУ 38516938), введено процедуру розпорядження майном Боржника, розпорядником майна Боржника призначено арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого «143 від 15.04.2013).
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Полтави від 15 липня 2025 року у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича про передачу справи №554/4403/25 за підсудністю - відмовлено.
Ухвала суду мотивована тим, що заява задоволенню не підлягає, оскільки передача цивільної справи за підвідомчістю до суду іншої юрисдикції чинним ЦПК України не передбачена. Окрім того, усі питання, пов`язані з майновими вимогами, вирішуються в порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства.
Не погодившись із вказаною ухвалою, її в апеляційному порядку оскаржив арбітражний керуючий – Гусар Іван Олексійович, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити клопотання арбітражного керуючого про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Полтавської області.
В обгрунтування апеляційної скарги вказував, що процесуальний закон встановив імперативне правило виключної підсудності справ про банкрутство та справ у спорах з майновими вимогами до боржника в тому числі стягнення заробітної плати, поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство.
Вказував, що рішення Октябрським районним судом м.Полтави ухвалено з порушенням правил виключної підсудності є таким, що в цілому нівелює порядок розгляду справ за участю боржника у справі про банкрутство та ставить під сумнів саму сутність судового розгляду.
Від ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , надійшов відзив, у якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу залишити – без змін.
В обгрунтування відзиву вказувала, що суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що клопотання відповідача у даній справі не підлягає задоволенню, а доводи апеляційної скарги є безпідставними, необгрунтованими та зводяться до зловживання відповідачем процесуальними правами з метою затягування розгляду справи,
Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про передачу справи за підсудністю до господарського суду, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст.19 ЦПК України вказана категорія справ розглядається у порядку цивільного судочинства.
Суд прийшов до висновку про те, що якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд має право відмовити у відкритті провадження або закрити провадження, але не передати її до іншого виду суду.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Матеріалами справи встановлено, що ухвалою Господарського суду Полтавської області від 04.07.2024 відкрито провадження у справі №917/119/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ОЙЛ" (вул. Небесної Сотні, 9/17, м. Полтава, 36000, код ЄДРПОУ 38516938), введено процедуру розпорядження майном Боржника, розпорядником майна Боржника призначено арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №143 від 15.04.2013 року).
04.07.2024р. на офіційному веб порталі Верховного Суду, зокрема на вкладці «Оголошення та повідомлення» опубліковано повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "СЕРВІС ОЙЛ" .
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Частиною 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.
Відповідно до ч.3 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.
Відповідно до п. ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.
ВП ВС у постанові від 15.01.2020 у справі №607/6254/15-ц вказала, що21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства, згідно статті 7 якого спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина перша).
Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника (частина друга).
Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.
За обставин цієї справи, суд, встановивши, що має місце спір згідно ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, щодо якого відкрито справу про банкрутство, мав надіслати матеріали справи до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (ч.3 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства), а не закривати провадження у справі на підставі приписів ч.1 ст.255 ЦПК України, адже у даному випадку має місце окреме спеціальне правове регулювання процесуальних дій суду у разі наявності в нього на розгляді справ, стороною в яких є особа, щодо якої розпочато процедуру банкрутства.
Як вказано в постанові ВП ВС від 15.01.2020 у справі №607/6254/15-ц, прийнятій за обставин, аналогічних даній справі, висновки про те, що спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до господарської юрисдикції є вірними. Однак не можна погодитися з висновками суду про закриття провадження у справі, оскільки такі дії перешкоджають позивачу у доступі до правосуддя та унеможливлюють захист його прав у господарському процесі у повному обсязі з урахуванням визначених строків звернення, встановлених статтею 45 Кодексу з питань банкрутства, які є нетривалими.
Таким чином законодавцем визначено, що розгляд усіх спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинно розглядатися лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.
Вказане узгоджується з висновками, викладеними у постановах: Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц, від 18.02.2020 у справі № 918/335/17, від 15.06.2021 у справі № 916/585/18 (916/1051/20, постановах Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №921/557/15-г/10, від 06.02.2020 у справі № 910/1116/18, від 12.01.2021 у справі № 334/5073/19, від 23.09.2021 у справі № 904/4455/19, від 13.04.2023 у справі № 910/21981/16.
За таких обставин, суд першої інстанції прийшов помилкових висновків, викладених у мотивувальній частині рішення, про те, що провадження у справі підлягає закриттю, при цьому не врахував вищевикладені правові висновки ВП ВС та за встановлених обставин мав задовольнити клопотання арбітражного керуючого – в.о. директора ТОВ «СЕРВІС ОЙЛ» Гусара Івана Олексійовича та передати справу до Господарського суду Полтавської області, на розгляді якого перебуває справа №917/119/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ОЙЛ".
Виходячи з викладеного, внаслідок порушення норм процесуального права місцевим судом було постановлено помилкову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про передачу справи за підсудністю, що є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи до Господарського суду Полтавської області.
Керуючись ст.374, 376, ст.382 ЦПК України, апеляційний суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу в.о. директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл» - Гусара Івана Олексійовича – задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Полтава від 15 липня 2025 року скасувати. Ухвалити нове рішення.
Клопотання арбітражного керуючого – в.о. директора ТОВ «СЕРВІС ОЙЛ» Гусара Івана Олексійовича про передачу справи №554/4403/25 за підсудністю до Господарського суду Полтавської області – задовольнити.
Цивільну справу №554/4403/25 за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл», третя особа – арбітражний керуючий Гусар Іван Олексійович про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди направити до Господарського суду Полтавської області.
Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду у встановленому законом порядку.
Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 12 березня 2026 року.

Головуючий    Т.В. Одринська

Судді       О.О. Панченко

В.П. Пікуль