ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" березня 2026 р. Справа №914/1286/25

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Галушко Н.А.
суддів Желіка М.Б. 
Орищин Г.В.
секретар судового засідання – Стронська А.І.

за участю представників сторін:
від позивача – Загоруйко О.С.
від відповідача – Сигляк І.Я.

розглянувши апеляційну скаргу Виконавчого комітету Луцької міської ради від 02.12.2025 (ВХ. № 01-05/3566/25 від 03.12.2025)
на рішення Господарського суду Львівської області від 05.11.2025 (повне рішення складено та підписано 17.11.2025, суддя Щигельська О.І.)
у справі № 914/1286/25
за позовом Виконавчого комітету Луцької міської ради
до відповідача Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України
про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.
На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Виконавчого комітету Луцької міської ради (далі – позивач) до Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі – Відділення АМК, відповідач) про визнання недійсним рішення Відділення АМК № 63/7-р/к від 20.02.2025 у справі № 63/4-03-133-2024 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, приймаючи оскаржуване рішення, відповідач неповно з`ясовував обставини, які мають значення для справи, та безпідставно визнав дії Виконавчого комітету Луцької міської ради по прийняттю рішення №172-1 від 13.03.2024, яким затверджений «Порядок розміщення зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади», порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене п.3 ст.50 та ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції».
Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.11.2025 у справі №914/1286/25 у задоволенні позову відмовлено повністю. 
Рішення суду мотивовано тим, що, приймаючи оскаржуване рішення, Відділення АМК належним чином дослідило всі обставини справи та правомірно зробило висновки про порушення позивачем вимог законодавства про захист економічної конкуренції, оскільки включення Виконавчим комітетом Луцької міської ради в Порядок розміщення зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади додаткових вимог, які не передбачені Типовими правилами, унеможливлює для розповсюджувача зовнішньої реклами в територіальних (географічних) межах Луцької міської територіальної громади отримання дозволу без виконання додаткових вимог та умов, чим створює для суб`єктів господарювання додаткові, не передбачені чинним законодавством, бар`єри та додаткові перешкоди вступу на ринок розміщення зовнішньої реклами, а отже може вплинути на стан конкуренції шляхом її обмеження.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.
Виконавчий комітет Луцької міської ради подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 05.11.2025 у справі №914/1286/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити позов та визнати недійсним рішення Відділення АМК № 63/7-р/к від 20.02.2025 у справі №63/4-03-133-2024.
Вимоги апелянта обгрунтовані порушенням судом першої інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Зокрема, скаржник зазначає, що суд першої інстанції не дослідив наявних у матеріалах справи доказів та не надав належної оцінки доводам позивача про те, що визначений Виконавчим комітетом Луцької міської ради у рішенні від 13.03.2024 №172-1, яким затверджено «Порядок розміщення зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади», перелік документів, які повинен подати суб`єкт господарювання для отримання дозволу на розміщення реклами, зумовлений об`єктивною необхідністю, не суперечить Типовим правилам розміщення зовнішньої реклами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року № 2067, а також не свідчить про порушення позивачем вимог законодавства про захист економічної конкуренції, а саме обмеження економічної конкуренції ( відповідачем та судом зазначено лише про потенційну можливість такого обмеження).
Відділення АМК подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Господарського суду Львівської області від 05.11.2025 у справі №914/1286/25 залишити без змін з підстав його законності та обгрунтованості, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Зокрема, відповідач зазначає, що праву органу місцевого самоврядування на прийняття рішень, віднесених до його компетенції, кореспондує обов`язок останнього при прийнятті таких рішень дотримуватись принципу законності. Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами визначено вичерпний перелік документів, які суб`єкти господарювання повинні подати для отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами. Однак, позивач у Порядку розміщення зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади встановив додаткові умови та вимоги до документів, що може створити додатковий бар`єр для доступу суб`єктів господарювання на ринок розміщення зовнішньої реклами.
Відтак, на переконання відповідача, в оскаржуваному рішенні Відділенням АМК встановлено обставин, які підтверджують антиконкурентні дії позивача, що можуть призвести до обмеження конкуренції на ринку розміщення зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади.

Процесуальні дії суду у справі та вирішення процесуальних питань.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2025 справу №914/1286/25 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді (судді - доповідача) Галушко Н.А., суддів Зварич О.В. та Орищин Г.В.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 08.12.2025 апеляційну скаргу Виконавчого комітету Луцької міської ради залишено без руху з підстав, зазначених у вказаній ухвалі.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Луцької міської ради на рішення Господарського суду Львівської області від 05.11.2025 у справі №914/1286/25 та призначено таку до розгляду в судовому засіданні на 26.01.2026.
Ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 26.01.2026 та від 09.02.2026 розгляд справи відкладався на 09.02.2026 та на 03.03.2026 відповідно з підстав, зазначених у вказаній ухвалі.
У зв`язку з перебуванням у відпустці члена колегії судді Зварич О.В., на підставі розпорядження керівника апарату Західного апеляційного господарського суду від 05.02.2026 № 14 проведено повторний автоматизований розподіл справи №914/1286/25.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2026 до складу колегії суддів у цій справі замість судді Зварич О.В. введено суддю Желіка М.Б. 
У судовому засіданні 03.03.2026 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи, встановлені судом.
На підставі розпорядження №63/151-рп/к від 17.12.2024 Відділенням АМК розпочато розгляд справи № 64/4-03-133-2024 за виявленими ознаками порушення Виконавчим комітетом Луцької міської ради законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене п. 3 ст. 50 та ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних дій органу місцевого самоврядування, що можуть призвести до обмеження конкуренції на ринку розміщення зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади.
Рішенням Відділення АМК «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» № 63/7-р/к від 20.02.2025 у справі №63/4-03-133-2024 (далі – Рішення Відділення АМК) визнано дії позивача по прийняттю рішення від 13.03.2024 № 172-1, яким затверджений «Порядок розміщення зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади», що встановлює додаткові вимоги для розповсюджувача зовнішньої реклами, не передбачені Типовими правилами, без виконання яких унеможливлюється отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, що може створити додаткові адміністративні бар`єри доступу суб`єктів господарювання на ринок розміщення зовнішньої реклами в Луцькій міській територіальній громаді, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене п. 3 ст. 50 та ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних дій органу місцевого самоврядування, що можуть призвести до обмеження конкуренції на ринку розміщення зовнішньої реклами в Луцькій міській територіальній громаді. Зобов`язано Виконавчий комітет Луцької міської ради припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції протягом 2 місяців з дня отримання рішення.
Так, у процесі розгляду справи №63/4-03-133-2024 Відділенням АМК встановлено, що для регулювання діяльності з питань зовнішньої реклами рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради від 13.03.2024 № 172-1 затверджено «Порядок розміщення зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади» (далі - Порядок), який оприлюднено на вебсайті Луцької міської ради за посиланням http://www.lutskrada.jov.ua/pages/pidpryiemnytsvo-reklama.
За приписами Розділу 1 цей Порядок розроблено відповідно до законів України «Про рекламу», «;Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», «;Про благоустрій населених пунктів», «;Про адміністративні послуги», «;Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності», Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року № 2067 зі змінами (далі - Типові правила), з врахуванням Концептуальних основ порядку розміщення та розвитку зовнішньої реклами в місті Луцьку, затверджених рішенням міської ради.
Однак, при аналізі Порядку Відділенням АМК встановлено, що редакція його окремих розділів, зокрема, розділу 2 «Порядок видачі (відмови у видачі), переоформлення, анулювання, продовження строку дії Дозволу та внесення змін у Дозвіл» не відповідає вимогам, встановленим Типовими правилами та іншими нормативно-правовими актами, внаслідок чого можуть створюватися перешкоди в здійсненні підприємницької діяльності у сфері розміщення зовнішньої реклами, що може призвести до обмеження конкуренції на ринку розміщення зовнішньої реклами.
Так, розділом 2 Порядку передбачено подання суб`єктами господарювання документів, не передбаченими Типовими правилами, а саме: кольорової фотокартки розміром 10см* 15см з комп`ютерним макетом рекламного засобу на фоні оточуючої забудови на аркуші формату А4 за формою згідно з додатком 4 до Порядку, належним чином засвідчені суб`єктом господарювання у двох примірниках; ескіз рекламного засобу з конструктивним рішенням, виконаний спеціалізованим підприємством, установою, організацією, що мають відповідних кваліфікованих виконавців; топогеодезичний знімок місця розташування рекламного засобу (М1:500) з прив`язкою місця розташування рекламного засобу визначений додатком 3 до Типових правил, за формою згідно з додатком 5 до Порядку, засвідчений підписом та печаткою відповідального за топогеодезичне знімання (для наземних ЗЗР - з нанесеними мережами підземних інженерних комунікацій) у двох примірниках.
У Рішенні Відділення АМК зазначено, що Типовими правилами передбачений вичерпний перелік документів, які необхідно подати для отримання Дозволу, натомість, у випадку розширення органами місцевого самоврядування такого переліку документів, потенційні учасники ринку витрачають більше часу, ресурсів та коштів для підготовки документів для отримання дозволу (у випадку залучення третіх осіб для виконання документів).
Встановлення Виконавчим комітетом Луцької міської ради додаткових умов та вимог до документів, які подаються суб`єктом господарювання для отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, ніж це передбачено Типовими правилами, унеможливлює для розповсюджувача зовнішньої реклами в територіальних (географічних) межах Луцької міської територіальної громади отримання дозволу без виконання зазначених додаткових вимог та умов, чим створює для суб`єктів господарювання додаткові, не передбачені чинним законодавством, бар`єри та додаткові перешкоди вступу на ринок розміщення зовнішньої реклами.
Вказане, за висновком Відділення АМК, може призвести до обмеження конкуренції на ринку зовнішньої реклами та на ринку товару, щодо якого розміщується зовнішня реклама, шляхом зменшення (завдяки антиконкурентній дії органу місцевого самоврядування) її інтенсивності суб`єктом господарювання, який не надав послуг розміщення зовнішньої реклами та суб`єктом господарювання, що не здійснив розміщення зовнішньої реклами з метою стимулювання зацікавленості осіб товаром, який міг рекламуватися даним суб`єктом господарювання (на ринку товару щодо якого виник намір розміщення зовнішньої реклами), а саме: невиконання суб`єктом господарювання вимоги надання додаткових (не передбачених чинним законодавством) документів, може призвести до відмови у видачі Дозволу (за наявності неповного пакету документів заява щодо отримання Дозволу не приймається та не вноситься до внутрішнього реєстру вхідних заяв).
Відтак, Відділення АМК дійшло висновку, що наведені факти свідчать про порушення Виконавчим комітетом Луцької міської ради законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене п.3 ст. 50 та ч.1 ст. 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних дій органу місцевого самоврядування, що можуть призвести до обмеження конкуренції на ринку розміщення зовнішньої реклами в Луцькій міській територіальній громаді.
Не погодившись з вказаним Рішенням Відділення АМК, Виконавчий комітет Луцької міської ради звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом про визнання такого недійсним.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Частиною 3 статті 42 Конституції України визначено, що держава забезпечує захист конкуренції у підприємницькій діяльності. Не допускаються зловживання монопольним становищем на ринку, неправомірне обмеження конкуренції та недобросовісна конкуренція. 
Відповідно до ст.1 Закону України “Про захист економічної конкуренції” (далі – Закон) економічна конкуренція – це змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.
Ч. 2 ст.4 Закону визначає, що органи місцевого самоврядування зобов`язані сприяти розвитку конкуренції та не вчиняти будь-яких неправомірних дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію.
З аналізу наведених правових норм вбачається, що виконання органами місцевого самоврядування зобов`язання щодо сприяння розвитку конкуренції та не вчинення будь-яких дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію, здійснюється шляхом створення умов, за яких здобуття суб`єктами господарювання переваг над іншими суб`єктами господарювання здійснюється завдяки власним досягненням. Здійснення таких заходів забезпечує реалізацію державної політики у сфері розвитку економічної конкуренції та обмеження монополізму. Натомість, недотримання зазначених засад може призводити до спотворення конкуренції та, відповідно, до нездійснення органами місцевого самоврядування заходів, які сприяють розвитку конкуренції.
За приписами частини 1 статті 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції» антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю є прийняття будь-яких актів (рішень, наказів, розпоряджень, постанов тощо), надання письмових чи усних вказівок, укладення угод або будь - які інші дії чи бездіяльність органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно - господарського управління та контролю, які призвели або можуть призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції.
Відповідно до пункту 3 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні дії органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю.
Державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб`єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України ( ч.4 ст. 4 Закону).
Згідно з ч.1 ст.35 Закону розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняття розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі. 
Відповідно до ч.1 ст.48 Закону за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладення штрафу тощо.
Згідно зі ст.60 Закону заявник, відповідач, третя особа мають право повністю або частково оскаржити рішення, розпорядження органу Антимонопольного комітету України, передбачені статтями 36 і 48 цього Закону, до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення, розпорядження. Зазначений строк не підлягає поновленню. Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарських судів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.
Відповідно до ст.59 Закону підставами для визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації, узгоджених дій відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.
Як зазначено вище, рішенням Відділення АМК № 63/7-р/к від 20.02.2025 у справі №63/4-03-133-2024 (далі – Рішення Відділення АМК) визнано дії позивача по прийняттю рішення від 13.03.2024 № 172-1, яким затверджений «Порядок розміщення зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади», що встановлює додаткові вимоги для розповсюджувача зовнішньої реклами, не передбачені Типовими правилами, без виконання яких унеможливлюється отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, що може створити додаткові адміністративні бар`єри доступу суб`єктів господарювання на ринок розміщення зовнішньої реклами в Луцькій міській територіальній громаді, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене п. 3 ст. 50 та ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції».
Відповідно до ч.1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, міського голови, виконавчого комітету, прийняті в межах своєї компетенції, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.
Водночас ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що одним із основних принципів місцевого самоврядування є законність.
Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції ( ч.3 ст. 24  Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).
Діяльність та дозвільна система на ринку розміщення зовнішньої реклами регулюється, зокрема: Законом України «Про рекламу»; Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні»; Законом України «Про благоустрій населених пунктів»; Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності»; Законом України «Про адміністративні послуги»; Законом України «Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності»; постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Типових правил розміщення зовнішньої реклами» від 29.12.2003 № 2067.
Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 1 Закону України «Про рекламу» зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях-рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг. 
У статті 1 Закону України «Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» зазначено, що отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами є обов`язковим.
Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад є дозвільними органами; дозвіл на розміщення зовнішньої реклами є документом дозвільного характеру (стаття 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності»).
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» виключно законами, які регулюють відносини, пов`язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюються, зокрема: необхідність одержання документів дозвільного характеру та їх види; вичерпний перелік підстав для відмови у видачі, переоформлення, анулювання документа дозвільного характеру; перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності; перелік та вимоги до документів, які суб`єкту господарювання необхідно подати для одержання документа дозвільного характеру.
Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу» передбачено, що розміщення зовнішньої реклами в населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Типові правила розміщення зовнішньої реклами (далі - Типові правила) затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року № 2067 (із змінами), пунктом 3 якої місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування зобов`язано у місячний строк привести власні нормативно-правові акти у відповідність із цією постановою.
Відповідно до пункту 3 Типових правил суб`єкти господарювання розміщують зовнішню рекламу на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до Типових правил.
Отже, встановлений виконавчими органами сільських, селищних, міських рад порядок розміщення зовнішньої реклами, зокрема і видачі дозволів, повинен відповідати Типовим правилам.
Пунктом 9 Типових правил передбачено, що для одержання дозволу заявник подає робочому органу заяву, до якої додається фотокартка або комп`ютерний макет місця (розміром не менш як 6 х 9 сантиметрів), на якому планується розташування рекламного засобу, та ескіз рекламного засобу з конструктивним рішенням.
Відповідно до пункт 26 Типових правил після розташування рекламного засобу розповсюджувач зовнішньої реклами у п`ятиденний строк зобов`язаний подати робочому органу фотокартку місця розташування рекламного засобу (розміром не менш як 6х9 сантиметрів).
Вищезазначений перелік документів є вичерпним.
Водночас, рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради від 13.03.2024 № 172-1 затверджено «Порядок розміщення зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади» (далі - Порядок), який регулює відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади, та визначає процедуру видачі (відмови у видачі) дозволу на розміщення зовнішньої реклами, його анулювання, переоформлення, продовження строку дії та внесення змін, механізм сплати за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, вимоги до розміщення зовнішньої реклами та процедуру здійснення демонтажу, обліку, зберігання демонтованих засобів зовнішньої реклами (п.1.1. Порядку).
У розділі 2 Порядку передбачено, що до заяви про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами додаються:
- кольорова фотокартка розміром 10см * 15см місця розташування рекламного засобу та кольорова фотокартка розміром 10см*15см з комп`ютерним макетом рекламного засобу на фоні оточуючої забудови на аркуші формату А4 за формою згідно з додатком 4 до Порядку, належним чином засвідчені суб`єктом господарювання у двох примірниках;
- ескіз рекламного засобу зконструктивним рішенням, виконаний спеціалізованим підприємством, установою, організацією, що мають відповідних кваліфікованих виконавців;
- топогеодезичний знімок місця розташування рекламного засобу (М1:500) з прив`язкою місця розташування рекламного засобу визначений додатком 3 до Типових правил, за формою згідно з додатком 5 до Порядку, засвідчений підписом та печаткою відповідального за топогеодезичне знімання (для наземних ЗЗР - з нанесеними мережами підземних інженерних комунікацій) у двох примірниках
Після розташування рекламного засобу розповсюджувач зовнішньої реклами у п`ятиденний строк зобов`язаний подати робочому органу фотокартку місця розташування рекламного засобу розміром не менш як 10 см х 15 см за формою згідно з додатком 6 до Порядку у 2 примірниках.
Отже, Виконавчий комітет Луцької міської ради у Порядку встановив додаткові умови та вимоги до документів, які подаються суб`єктом господарювання для отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, ніж це передбачено Типовими правилами. 
Оскільки отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади можливе лише у випадку подачі суб`єктом господарювання передбачених Порядком документів, а без отримання такого дозволу розповсюдження рекламної інформації з використанням спеціальних конструкцій неможливе, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками відповідача та суду першої інстанції, що вказані вище дії позивача створюють для суб`єктів господарювання додаткові, не передбачені чинним законодавством бар`єри та перешкоди для вступу на ринок розміщення зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади, можуть вплинути на стан конкуренції на такому ринку шляхом її обмеження.
Відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що встановлені Відділенням АМК обставини є підставою для кваліфікації дій позивача щодо затвердження Порядку як порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних дій органу місцевого самоврядування, що можуть призвести до обмеження конкуренції на ринку розміщення зовнішньої реклами на території Луцької міської територіальної громади.
Позивачем не спростовано обставин, які покладені в основу оскажуваного Рішення Відділення АМК та не доведено належними та допустимими доказами порушення або неправильного застосування норм матеріального права, що могло би бути підставою для скасування такого рішення на підставі частини 1 статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції".
Доводи апелянта про те, що відповідачем та судом зазначено лише про потенційну можливість обмеження економічної конкуренції внаслідок затвердження Порядку та не доведено таких обставин судом апеляційної інстанції відхиляється, оскільки за змістом ч.1 ст. 15 Закону антиконкурентними діями органів місцевого самоврядування визнаються, зокрема, прийняття актів, які не лише призвели до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції, але й можуть призвести до таких наслідків.
Відтак, доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, не спростовують висновків відповідача та суду першої інстанції з огляду на викладене вище.
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
Обов`язок судів обґрунтовувати свої рішення не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, остаточне від 10.05.2011).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 05.11.2025 у цій справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства, прийняте з дотриманням норм процесуального та правильним застосуванням норм матеріального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення немає.
Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покладається на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд 

УХВАЛИВ 
1. Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Луцької міської ради від 02.12.2025 (ВХ. № 01-05/3566/25 від 03.12.2025) залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Львівської області від 05.11.2025 у справі №914/1286/25 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст.ст. 287-288 ГПК України.
5. Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.
Повний текст виготовлено 12.03.2026

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.