Справа № 676/2977/25
Номер провадження 2/676/383/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

14 квітня 2026 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області
в складі: головуючої судді - Гладій Л.М., 
за участю секретаря судового засідання - Сенчишеної Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проскурівська 45» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за оплату внесків на утримання будинку (комерція) у розмірі 4281,20 грн (за період з 01.08.2021 року по 31.03.2025 року), 3% річних у розмірі 230,18 грн. (за період з 01.09.2021 року по 31.03.2025 року) та інфляційні втрати у розмірі 1010,94 грн. (за період з 01.09.2021 року по 31.03.2025 року), а також заборгованості за оплату разового внеску на ремонт котельні у розмірі 69,50 грн. (одноразовий платіж), 3% річних у розмірі 7,47 грн. (за період з 01.09.2021 року по 31.03.2025 року) та інфляційні втрати у розмірі 41,51 грн. (за період з 01.09.2021 року по 31.03.2025 року, посилаючись на те, що ОСОБА_1 є співвласником нежитлового приміщення загальною площею 13,9 кв.м.(І поверх), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На загальних зборах ОСББ від 15.07.2021 року, оформлених протоколом №3, розглядалось, зокрема питання 2 порядку денного - про затвердження разового внеску на ремонт котельні 5 грн/кв.м. та питання 5 порядку денного - розгляд, затвердження діючого (додаток № 2) та нового (додаток № 3) кошторисів. Було прийнято рішення про зміну внеску на утримання з 3,50 до 5 грн для квартир та з 5,50 до 7 грн для комерції. ОСОБА_1 мав обов`язок здійснювати сплату внесків на утримання будинку (комерція) у період з 01.08.2021 року по 31.03.2025 року у розмірі 97,30 грн. щомісячно, а також сплатити разовий внесок на ремонт котельні у розмірі 5 грн/кв.м. з урахуванням площі усього майна, що належить співвласнику ОСББ (квартири, нежитлового приміщення, комори, паркінгу тощо), що становить 69,5 грн. для ОСОБА_1 . Однак, відповідач станом на сьогодні, внаслідок неналежного виконання зобов`язання має заборгованість перед ОСББ за оплату внесків на утримання будинку (комерція) у розмірі 4 281,20 грн за період з 01.09.2021 року по 31.03.2025 року. У зв`язку з простроченням ОСОБА_1 виконання грошового зобов`язання з оплати внесків на утримання будинку (комерція), позивач нарахував 1010,94 грн. інфляційних втрат та 230,18 грн. 3% річних від простроченої суми за період з 01.09.2021 року по 31.03.2025 року, а також внаслідок прострочення ОСОБА_1 виконання грошового зобов`язання з оплати разового внеску на ремонт котельні у розмірі 69,5 грн., позивач нарахував 41,51 грн. інфляційних втрат та 7,47 грн. 3% річних від простроченої суми за період з 01.09.2021 року по 31.03.2025 року, які просить стягнути з відповідача в примусовому порядку, а також судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 08.05.2025 року було відкрито провадження у справа та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
15.05.2025 року до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач заперечив проти позову в повному обсязі. Зокрема, відповідач зазначив, що позивач покликався на протоколи №2 від 23.07.2018 року та №3 від 15.07.2021 року, як на докази ухвалення відповідних рішень ОСББ «ПРОСКУРІВСЬКА 45», однак дані протоколи не відповідають ні за формою, ні за змістом (відсутність кворуму) приписам, як статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», так і Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25 серпня 2015 року N203, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 08 вересня 2015 р. за N1083/27528, тому в силу вимог ч.2 ст.78 ЦПК України є недопустимими доказами, оскільки обставини прийняття рішення зборами співвласників, мають підтверджуватись протоколами за формою Наказу №203 від 28.08.2015 року з набранням необхідної кількості голосів «за» не менше 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, а в протоколах зазначалось 69,51% 23.07.2018 року та 70,59% 15.07.2021 року, а отже такі рішення не могли бути прийняті зборами. За відсутності умов, визначених частино 8 статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», рішення вважається неприйнятим. На думку відповідача, позивач має довести дотримання ним встановленого законом порядку та наявності необхідної кількості голосів, що не було зроблено. За таких обставин, відповідач зазначає, що оскільки він не приймав участі у зборах, не отримував повідомлень про дату та місце проведення зборів співвласників, письмових опитувань чи повідомлень про рішення, прийняте зборами співвласників, не отримував розрахункових документів щодо сплати чи вимог (претензій) щодо сплати платежів, що відповідно виключає його відмову від виконання обов`язків, а також і не покладає обов`язку здійснювати визначену позивачем оплату, оскільки тарифи не можна вважати затвердженими в силу порушення порядку прийняття такого рішення зборами ОСББ. Окрім того, відповідач послався на невірний розрахунок 3% річних та інфляційних витрат, оскільки це суперечить п.18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, який обмежує у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування нарахування штрафних санкцій за ст. 625 ЦК України.
16.05.2025 року від представника відповідача надійшла відповідь на відзив, в якому він посилається на належну форму та наявність кворуму при прийнятті рішень Загальними зборами співвласників, оформлених протоколами №2 від 23.07.2018 року та №3 від 15.07.2021 року, що підтверджено Постановою Верховного Суду від 05.02.2025 року у справі № 924/1270/23, постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.05.2024 року у справі № 924/1089/23 .Зазначені судові рішення, мають преюдиціальне значення відповідно до статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, факти, встановлені цими судовими рішеннями щодо наявності кворуму при прийнятті протоколів, не підлягають повторному доказуванню при розгляді даної справи, оскільки в ній бере участь особа, щодо якої встановлено ці обставини. Також на спростування доводів відповідача про неналежне повідомлення про збори співвласників долучив фіскальний чек № 4068 від 28.04.2018 року, виданий ПАТ «Укрпошта», який підтверджує відправлення Відповідачу рекомендованого листа з повідомленням про проведення зборів. Окрім цього, заперечив щодо застосування п.18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, оскільки ці положення застосовуються до кредитних правовідносин.
У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач та його представник, будучи присутніми в судовому засіданні 04.03.2026 року проти позову заперечили, просили врахувати додаткові пояснення щодо підстав неправомірності рішення загальних зборів ОСББ, у судове засідання 09.04.2026 року не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.
Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлено, об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку “Проскурівська 45” створено співвласниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , про що 18.06.2018 року внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.
Рішенням загальних зборів співвласників ОСББ “Проскурівська 45” (пункт 2 протоколу № 2 від 23.07.2018р.) вирішено створити цільовий фонд для проведення заходів, необхідних для підготовки котелень до опалювального сезону, за рахунок разового внеску з розрахунку 5,00 грн./кв.м. з урахуванням площі всього майна, яке належить співвласнику (квартири, нежитлового приміщення, паркинги та комори). Також, цими ж зборами (пункт 4 протоколу № 2) затверджено розміри внесків та платежів на обслуговування будинку та прибудинкової території для нежитлових приміщень (комерції) - 5,5 грн./кв.м.
Рішенням загальних зборів співвласників ОСББ “Проскурівська 45” (пункт 2 протоколу № 3 від 15.07.2021р.) затверджено разовий внесок на ремонт котельні у розмірі 5 грн./ кв.м.
Цими ж зборами (пункт 5 протоколу № 3) затверджено діючий (Додаток №2) та новий (Додаток №3) кошториси доходів і витрат на обслуговування будинку та прибудинкової території ОСББ “Проскурівська 45”. Кошторисом (Додаток№3) внесок на обслуговування будинку та прибудинкової території для нежитлових приміщень (комерції) встановлено в розмірі 7 грн./кв.м.
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 06.10.2023 року у справі № 924/590/23, залишеним без змін Постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 17 січня 2024 року, було частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСББ «Проскурівська 45» і визнано недійсним рішення загальних зборів ОСББ «Проскурівська 45», оформлене протоколом №2 від 23.07.2018 р. в частині затвердження розмірів внесків на утримання будинку, тарифу водо- та електропостачання (п.4 порядку денного). В частині скасування рішення загальних зборів ОСББ «Проскурівська 45» від 15.07.2021 р. (протокол №3) щодо затвердження разового внеску на ремонт котельні 5 грн./кв.м.; а також в частині скасування рішення загальних зборів ОСББ «Проскурівська 45» від 15.07.2021р. (протокол №3) в частині розгляду, затвердження діючого (додаток №2) та нового (додаток № 3) кошторисів, зміни внеску на утримання з 3.5 до 5 грн. для квартир та з 5.50 до 7 грн. для комерції - у справі № 924/590/23 господарським судом було відмовлено.
ОСОБА_1 є співвласником нежитлового приміщення загальною площею 13,9 кв.м.(І поверх), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Частиною першою статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує.
За змістом статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
В силу частини другої статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Частиною першою статті 385 ЦК України визначено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.
Згідно з частиною першою статті 4 Закону України від 29 листопада 2001 року №2866-ІІІ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон №2866-ІІІ) об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
Із положень статті 21 Закон №2866-ІІІ слідує, що кошти об`єднання складаються, серед іншого, з внесків і платежів співвласників. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання.
Як передбачено статтею 7 Закону України від 14 травня 2015 року №417-VІІІ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі - Закон №417-VІІІ), співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; використовувати спільне майно багатоквартирного будинку за призначенням; додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; виконувати рішення зборів співвласників; забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; відшкодовувати збитки, завдані майну інших співвласників та спільному майну багатоквартирного будинку; додержуватися чистоти в місцях загального користування і тиші згідно з вимогами законодавства; забезпечувати поточний огляд і періодичне обстеження прийнятого в експлуатацію в установленому законодавством порядку багатоквартирного будинку протягом усього життєвого циклу будинку та нести відповідальність за неналежну експлуатацію згідно із законом; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги (частина перша). Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника (частина друга). У разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення новий власник набуває усіх обов`язків попереднього власника (частина третя).
В силу пункту 29 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2018 року №712, плата за послугу з управління вноситься щомісяця до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, якщо інший порядок та строки не визначені договором управління. За бажанням співвласника оплата послуги з управління може здійснюватися шляхом внесння авансових платежів.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що право власності є абсолютним правом, яке здійснюється власником на свій розсуд незалежно від волі інших осіб. Одночасно на власника покладаються певні зобов`язання, зокрема витрати, пов`язані з майном, тягар його утримання та охорони.
Співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані забезпечувати належне утримання та технічне обслуговування спільного майна будинку шляхом здійснення відповідних внесків і платежів. Порядок сплати та розміри внесків і платежів співвласників встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання.
Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).
Зібрані у справі докази вказують на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до 10.04.2024 року, а з 11.04.2024 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є співвласниками нежитлового приміщення по АДРЕСА_2 , розташованого у дворі, в п`ятиповерховому будинку, на третьому поверсі, загальною площею 150,1 кв.м. Вказане нежитлове приміщення є спільним майном багатоквартирного будинку, а тому у відповідача виникло зобов`язання з утримання спільного майна шляхом здійснення відповідних внесків і платежів на користь об`єднання.
Відповідно до ч. 4ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Відповідно до ч. 1ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Відповідно до ч. 2ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIIIспоживач зобов`язаний, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» ОСББ - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна, а співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.
Ч. 2 ст.7вказаного Закону передбачено, що кожний співвласник багатоквартирного будинку несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.
Відповідно до ст. 16 вказаного Закону, об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, серед іншого: приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; укладати договори; виступати замовником робіт з капітального ремонту, реконструкції багатоквартирного будинку; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності об`єднання в порядку, визначеному законом; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів.
Відповідно до ч. 2ст. 21 вказаного Закону, порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання.
Статтею 22 вказаного Закону визначено, що для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, отримання послуги з управління побутовими відходами, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.
Питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів.
Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів.
Газо- та електропостачання квартир та нежитлових приміщень здійснюється на підставі договорів між їх власниками і газо- та електропостачальними організаціями відповідно до вимог законодавства.
Договори з управителем укладаються об`єднанням відповідно до закону.
Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи.
Відповідно до ч. 2ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
За загальними правилами доказування, визначеними ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та другастатті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Отже, як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 , як співвласник багатоквартирного будинку, в порушення вищевказаних норм діючого законодавства, Статуту ОСББ «Проскурівська 45» та рішень загальних зборів ОСББ «Проскурівська 45» належним чином не виконував свої зобов`язання щодо сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, ремонт та обслуговування котельні, у зв`язку з чим виникла заборгованість за оплату внесків на утримання будинку (комерція) у розмірі 4281,20 грн (за період з 01.08.2021 року по 31.03.2025 року), а також заборгованості за оплату разового внеску на ремонт котельні у розмірі 69,50 грн. (одноразовий платіж).
Також, у зв`язку із простроченням сплати відповідачем внесків на утримання будинку та прибудинкової території, ремонт та обслуговування котельні, позивачем відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України нараховано на кожну суму боргу 3% річних у розмірі 230,18 грн. (за період з 01.09.2021 року по 31.03.2025 року) та інфляційні втрати у розмірі 1010,94 грн. (за період з 01.09.2021 року по 31.03.2025 року) ; 3% річних у розмірі 7,47 грн. (за період з 01.09.2021 року по 31.03.2025 року) та інфляційні втрати у розмірі 41,51 грн. (за період з 01.09.2021 року по 31.03.2025 року.
Вирішуючи позовну вимогу про стягнення із відповідача на користь позивача за період нарахованих позивачем 3 % річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне..
Відповідно до ст.625ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника.
Такі висновки містяться, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, від 23 жовтня 2019 року у справі №723/304/16-ц.
Суд ураховує положення ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Таким чином, ці правовідносини за своїм змістом є грошовим зобов`язанням, тому серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.
Ураховуючи, що спірні правовідносини за своєю суттю є грошовим зобов`язанням, а отже на них поширюється дія ст.625 ЦК України.
Водночас, Указом Президента України №64/2022від 24.02.2022«Про введення воєнного станув Україні» на території України введено воєнний стан, який триває на даний час.
Згідно з п.1 Постанови КМУ№ 206 від 05.03.2022«Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.
Ця постанова набрала чинності з дня опублікування та застосовується з 24.02.2022.
Пунктом 3 Постанови КМУ № 1405 від 29.12.2023 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», яка набрала чинності 30 грудня 2023, абз.1 п.1постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» внесено зміни, які полягають в тому, що з 30.12.2023 заборона на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги стосується виключно територій, де ведуться бойові дії (можливі бойові дії) або тимчасово окупованих територій.
Нерухоме майно відповідача знаходиться на території, на якій не ведуться бойові дій та не є тимчасово окупованою.
Позивач при здійсненні розрахунку боржника індексу інфляції та 3 % річних не врахувало положення Постанови КМУ № 206 від 05.03.2022 року, зробивши розрахунок за період з 01.09.2021 року по 31.05.2025 року.
Відтак, здійснювати розрахунок індексу інфляції та 3 % річних необхідно з без врахування періоду з 24.02.2022 року по 29.12.2023 року.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. 
Інфляційні втрати розраховуються шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).
Розрахунок інфляційних втрат здійснюється за такою формою:
ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )
ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,
......
ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.
Три проценти річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, помноженої на кількість днів прострочення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році).
Розрахунок 3 % річних здійснюється за такою формою:
Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де
С - сума заборгованості,
Д - кількість днів прострочення.
Таким чином інфляційне збільшення заборгованості за оплату внесків на утримання будинку (комерція) у розмірі 4281,20 грн. складає 687,56 грн., три проценти річних складає 160,81 грн; а інфляційне збільшення заборгованості за оплату разового внеску на ремонт котельні в розмірі 69,50 грн. складає 11,16 грн., три проценти річних – 2, 61 грн.
У зв`язку з наведеним суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території, ремонт та обслуговування котельні у розмірі 4350,70 грн., 3 % річних у розмірі 163,42 грн., інфляційні втрати у розмірі 698,72 грн.
Суд критично оцінює заперечення відповідача проти позовних вимог, оскільки стороною відповідача не надано належних та достовірних доказів на підтвердження своїх доводів і заявлені позовні вимоги не спростовано.
В ході розгляду справи було встановлено, що усі заперечення відповідача зводяться до того, що у нього відсутня заборгованість по будь-якій оплаті, оскільки рішення, яким прийняті тарифи і оформлені відповідними протоколами, виходячи з яких і була нарахована заборгованість, є нечинними в силу порушення вимог законодавства як щодо порядку прийняття такого рішення, недотримання належної форми, визначеної Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 203 від 25.08.2015 року, а також і змісту, оскільки для такого затвердження не був наявний необхідний кворум.
Таким чином, фактично відповідач ставить питання про встановлення факту невинності рішень загальних зборів співвласників ОСББ.
Однак, розгляд справи повинен здійснюватися в межах предмету позову, яким в даному випадку є стягнення заборгованості. 
Такий висновок суд робить із врахуванням Постанови Верховного Суду від 19 серпня 2019 року у справі N 641/7403/16-ц, в якій Верховний Суд вказав, що плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій обраховується за тарифами, які затверджені рішенням загальних зборів членів ОСББ. При цьому, суди під час розгляду справи правомірно виходили з того, що оскільки рішення загальних зборів ОСББ про встановлення тарифів за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не скасовано, позивачем або будь-якою іншою особою не оскаржувалось, а тому підлягає виконанню як об`єднанням, так і членами ОСББ. 
Судом встановлено, що Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 06.10.2023 року у справі № 924/590/23, залишеним без змін Постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 17 січня 2024 року, було частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСББ «Проскурівська 45» і визнано недійсним рішення загальних зборів ОСББ «Проскурівська 45», оформлене протоколом № 2 від 23.07.2018 р. в частині затвердження розмірів внесків на утримання будинку, тарифу водо- та електропостачання (п.4 порядку денного). В частині скасування рішення загальних зборів ОСББ «Проскурівська 45» від 15.07.2021 р. (протокол №3) щодо затвердження разового внеску на ремонт котельні 5 грн./кв.м.; а також в частині скасування рішення загальних зборів ОСББ «Проскурівська 45» від 15.07.2021р. (протокол №3) в частині розгляду, затвердження діючого (додаток №2) та нового (додаток № 3) кошторисів, зміни внеску на утримання з 3.5 до 5 грн. для квартир та з 5.50 до 7 грн. для комерції - у справі № 924/590/23 господарським судом було відмовлено.
Таким чином, ОСББ керуючись затвердженими тарифами, здійснював нарахування за надані послуги. Тарифи нечинними відповідачем в межах його правовідносин із ОСББ не визнавались, оскільки окремого позову він не подавав, іншого розрахунку боргу відповідачем не надано, як і не надано доказів на спростування наявності заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, а так само не надано доказів щодо неотримання таких послуг.
Також суд враховує, що оскарження тарифів все ж таки було предметом судового розгляду, зокрема, як зазначалось вище, а також у інших справах, де були зроблені висновки щодо підстав, які зазначає відповідач, як щодо неналежного повідомлення про збори і недостатність для скасування рішення зборів, так щодо форми протоколу та підтвердженого кворуму (зокрема, Постанова Касаційного господарського суду від 05.02.2025 року у справі № 924/1270/23 року).
Таким чином, суд вважає, що прийняття висновку про визнання нечинним рішення загальних зборів ОСББ, якими затверджені тарифи, виходить за межі предмету позову, а відтак, не будучи скасованими, тарифи є діючі, а отже правомірно використовуються для нарахувань розміру оплати користувачами послуг.
Стосовно вимог позивача щодо нарахування органом (особою), що буде здійснювати примусове виконання рішення інфляційних збитків і 3% річних на суму 4350,70 грн, починаючи з 01.04.2025 року до моменту фактичного виконання судового рішення, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні таких вимог позивача, оскільки заявляючи вказану вимогу, позивач не надає самого розрахунку сум, які підлягають, на його думку, стягненню з відповідача, крім того, підстав для такого зобов`язання може і не бути, якщо відповідачем буде оплачена така сума після набрання рішенням законної сили, або позивач втратить право на примусове виконання тощо. 
Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позовні вимоги задоволені частково на суму 5212,84 грн, що складає 92,41 % від ціни позову.
Позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Отже, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2238,54 грн, що дорівнює 92,41% від сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст.7,23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст.ст.5, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ст.ст.76, 133, 141, 247, 258, 264, 265 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В:
Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку «Проскурівська 45» (код ЄДРПОУ 42251847) заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території, ремонт та обслуговування котельні у розмірі 4350,70 грн., 3% річних у розмірі 163,42 грн., інфляційні втрати у розмірі 698,72 грн. та судовий збір у розмірі 2238,54 грн., всього стягнути 7451,38 грн.

Позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проскурівська 45» (код ЄДРПОУ: 42251847, юридична адреса: вул. Проскурівська, буд.45 в м. Хмельницький, 29001. 

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в загальному порядку протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20.04.2026 року.

Суддя        Л.М. Гладій