ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 682/2282/25
Провадження № 22-ц/820/282/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
 
суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,  
розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Коллекшн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 листопада 2025 року в складі судді Маршал І.М.
Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2025 року позивач, звертаючись в суд з цим позовом до відповідачки, вказував, що 23.12.2019 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 укладено договір № 3253007486/190483, за умовами якого остання отримала кредит у сумі 3500 грн. Договір укладений в електронному вигляді та підписаний відповідачкою електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
31.05.2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» і ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» укладений договір факторингу №1-31/05/21, за яким ТОВ «ФК «Сіті фінанси груп» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №3253007486/190483.
03.06.2021 року між ТОВ «ФК «Сіті фінанси груп» та ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» був укладений договір факторингу №1-03/06/2021, за яким ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3253007486/190483 і є новим кредитором у зобов`язанні.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості зазначено, що у відповідача наявний борг 7708,75 грн., з яких 3500 грн. основна сума боргу за кредитом; 4208,75 грн. заборгованість за відсотками, який він просив стягнути з відповідачки на його користь. 

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 листопада 2025 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Коллекшн» заборгованість за кредитним договором в розмірі 4600,75 грн., судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1445,72 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн.
В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду як незаконне та відмовити у задоволенні позову. На думку апелянтки, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до договору факторингу, укладеного між ТОВ «Гоуфінгоу» і ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» 31.05.2021 року, право вимоги переходить до фактора лише після внесення всієї суми ціни продажу права вимоги. Згідно платіжного доручення від 04.06.2021 року ТОВ «Сіті фінанси груп» перерахувало ТОВ «Гоуфінгоу» 990000 грн., 10.06.2021 року - ще 2316640,45 грн. Тобто, 10.06.2021 року фактор повністю виконав п. 7.2 договору, внаслідок чого отримав право вимоги до відповідача за кредитним договором та набув всі права нового кредитора, згідно з п. 6.2.3, 6.3 договору факторингу. 03.06.2021 року між ТОВ «ФК «Сіті фінанси груп» та позивачем укладено договір відступлення права вимоги, однак станом на 03.06.2021 року ТОВ «ФК Сіті Фінанс груп» ще не набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором, тому позивач не набув право вимоги до відповідача як боржника за кредитним договором. 

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

Так, судом встановлено, що 23.12.2019 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та відповідачем укладено договір № 3253007486/190483, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 3500 грн. строком на 17 днів (п. 1.2. Договору) зі сплатою відсотків в розмірі 1,85% в день (п. 1.3. Договору).
Договір укладений в електронному вигляді та підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
31.05.2021 року між ТОВ «Гоуфінгоу» і ТОВ «ФК «Сіті фінанси груп» укладено договір факторингу №1-31/05/21, за яким ТОВ «ФК «Сіті фінанси груп» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №3253007486/190483.
03.06.2021 року між ТОВ «ФК «Сіті фінанси груп» та ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» укладено договір факторингу №1-03/06/2021, за яким ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3253007486/190483.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості у відповідача наявний борг в сумі 7708,75 грн., з яких 3500 грн. основна сума боргу за кредитом; 4208,75 грн. сума заборгованості за відсотками.
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка не виконала взяті на себе зобов`язання у передбачений в договорі строк, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за основним зобов`язанням в розмірі 3500 грн. та за нарахованими відсотками в розмірі 1100 грн. Проценти в сумі 4208,75 грн. нараховані поза строком кредитування, тому не підлягають стягненню. Позивач набув право грошової вимоги до відповідача і є новим кредитором, тому борг підлягає стягненню на його користь. 
Доводи апеляційної скарги про помилковість висновків суду щодо набуття позивачем права грошової вимоги до відповідача є необґрунтованими. 
Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
За змістом пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до частини 1 статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як передбачено частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Відповідно до п. 7.2 договору факторингу №1-31/05/21 від 31.05.2021 року, укладеного між ТОВ «Гоуфінгоу» і ТОВ «ФК «Сіті фінанси груп», фактор здійснює оплату клієнту шляхом перерахування суми, що вказана в п. 7.1 цього договору, на вказаний у реквізитах до цього договору рахунок протягом десяти робочих днів.
Згідно з пунктом 6.2.3 цього договору право вимоги переходить до фактора після підписання сторонами цього договору та виконання фактором вимог п.7.2 договору.
Дійсно, лише 10.06.2021 року фактор повністю виконав п. 7.2 договору, сплативши усю визначену суму за договором, внаслідок чого отримав право вимоги до відповідачки та набув всі права нового кредитора згідно з п. 6.2.3, 6.3 договору факторингу.
03.06.2021 року між ТОВ «Сіті «Фінанс Груп» та ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» укладено договір №1-03/06/2021 відступлення права вимоги.
Відповідно до договору №1-03/06/2021 відступлення права вимоги від 03.06.2021 року п. 1.2 в дату підписання цього договору відступлення права вимоги кредитор вважається таким, що відступив, а новий кредитор таким, що набув права вимоги до боржника та набув усіх прав та обов`язків.
У дату відступлення права вимоги кредитор вважається таким, що відступив та передав, а новий кредитор таким, що прийняв та набув всіх прав кредитора, щодо боржників зазначених у Додатку до цього договору (п. 1.6 договору №1-03/06/2021 від 03.06.2021 року).
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №1-03/06/21 від 03.06.2021 року ТОВ «ФК «Сіті Фінанс груп» відступило ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №3253007486/190483 від 23.12.2019 року.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Апелянтка не заявляла позов про визнання недійсним договору відступлення права вимоги №1-03/06/2021 від 03.06.2021 року (статті 203, 204, 215 ЦК України), а отже, не спростувала презумпцію правомірності цього правочину.
Тож за цих обставин її твердження, що ТОВ «ФК «Сіті Фінанс груп» не набуло право вимоги до неї за кредитним договором є безпідставним.
За наведеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що на користь позивача слід стягнути з відповідачки 4600,75 грн. заборгованості за кредитним договором № 3253007486/190483 від 23.12.2019 року. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в: 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 листопада 2025 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 16 лютого 2026 року.

Судді       Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк