Справа №461/9676/25 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2026 року          м. Львів
Галицький районний суд м. Львова у складі:
головуючої судді – Павлюк О. В.,
за участі: 
секретаря судового засідання – Гнаткович В. С., 
представника відповідача – Плакущого С. В. (у режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» (адреса місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11; ЄДРПОУ: 19390819) (надалі – Позивач або Банк) до ОСОБА_1 (далі – Відповідач) ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації/проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В :
АТ «Ідея Банк» звернулося до Галицького районного суду м. Львова з позовом, у якому просить стягнути з Відповідача заборгованість за кредитним договором.
В обґрунтування позову покликається на те, що 20.03.2025 сторони уклали Угоду № С-001-011269065-25-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної марки (надалі – Кредитний договір). Згідно з Кредитним договором Відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № НОМЕР_2 (до впровадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків – НОМЕР_3 ), операції за яким можуть здійснюватись за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого Кредитним договором ліміту Кредитної лінії, доступного Відповідачу. Процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить: 72% річних (протягом пільгового періоду 0,01% річних на заборгованість, що виникла внаслідок здійснення безготівкової оплати за допомогою БПК в торговельно-сервісній мережі і Інтернеті, зняття готівки, безготівкового переказу), яка є фіксованою протягом усього строку дії Угоди та може бути зміненою за умови погодження Сторонами у порядку, визначеною цією Угодою. Процентна ставка на прострочену суму кредиту при невиконанні зобов`язання щодо повернення Угоди 72% річних. Процентна ставка за використання коштів понад витратний ліміт (технічний овердрафт) 48% річних. Максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється у розмірі 200’000,00 грн. Ліміт Кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладення Угоди, становить 100’000,00 грн.
Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно з Кредитним договором, що підтверджується випискою по поточному рахунку. Проте, Відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані інші платежі за кредитним договором. Останній платіж Відповідач здійснив 26.06.2025. Сума боргу Відповідача за кредитним договором станом на 07.11.2025 становить 122’834,42 грн, що складається зі: 92’489,41 грн – прострочений борг; 30’345,01 грн – прострочені проценти.
У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, на адресу Відповідача Банк направив вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно з цією вимогою Банк вимагав терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також Відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за Кредитним договором у тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги до нього будуть здійснені заходи щодо примусового стягнення заборгованості за Кредитним договором на власний вибір кредитора.
Враховуючи наведене, а також те, що Відповідач по теперішній час продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів Позивача, просить позов задовольнити.
Ухвалою від 27.11.2025 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.
06.01.2026 до суду від представника Відповідачки – адвоката Плакущого С. В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначає, що викладені у позовній заяві обставини та місце укладення Угоди з Відповідачем, не відповідають дійсності, а саме, що Відповідач не укладала вказану Угоду з використанням інтернет-мережі. Додані у додатках до Позовної заяви документи, копії Угоди про відкриття Кредитної лінії, обслуговування Кредитної картки № С-001-011269065-25-980, паспорту споживчого кредиту, згоди фізичної особи – клієнта Банку, довідки про систему гарантування вкладів фізичних осіб, анкети-опитувальника клієнта - фізичної особи не містять на них оригінали підпису фізичної особи ОСОБА_1 . Тобто, вказані документи складені за безпосередньої участі при їх складанні ОСОБА_1 . 20 березня 2025 року, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », Відповідач зустріла представника Позивача, Акціонерного товариства «Ідея Банк», яка з використанням психологічного тиску (з великою наполегливістю) пропонувала усім відвідувачам магазину «Ходак» отримати кошти, шляхом укладення нею з Відповідачем Угоди про відкриття Кредитної лінії. Враховуючи свій психологічний стан та нервове потрясіння, 20 березня 2025 року у місті Сміла, Черкаської області, ОСОБА_1 погодилася на настійливу пропозицію Відповідача та підписала, не вникаючи у зміст, Угоду про відкриття Кредитної лінії, обслуговування Кредитної картки № С-001-011269065-25 980 та інші документи, яка надала для підпису представник Позивача. Відповідач, ОСОБА_1 , у період з 05 березня 2025 року по травень 2025 року перебувала у стресовому стані та за своїм психічним станом не усвідомлювала значення своїх дій і не могла керувати ними, так як у період з 05 березня 2025 року ОСОБА_1 перебувала під психологічним впливом невідомих їй осіб, з якими познайомилася у мережі Інтернет у месенджері WhatsApp та Facebook. Під час вказаного спілкування з ОСОБА_1 вказана особа (особи) вимагали з неї гроші та шляхом обману заволоділа (заволоділи) грошовими коштами, які належать ОСОБА_1 у загальній сумі понад 886 000.00 (вісімсот вісімдесят шість тисяч) гривень, чим спричинили їй значної шкоди. Заволодіння коштами ОСОБА_1 відбулось шляхом перерахування коштів з рахунків (банківських карток), які належать ОСОБА_1 на рахунки, вказані їй у месенджерах WhatsApp та Facebook підписаного (підписаними) особами (особою), яка має nik name Agent Mark Mark та Johnson. Усі грошові кошти, які Відповідач отримала від Позивача, Відповідач відразу перерахувала на рахунки невідомих осіб. 15 травня 2025 року внесені відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 ч.3 КК України, відділом поліції № 2 Черкаського районного управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12025250350000296. ОСОБА_1 визнана потерпілою у кримінальному провадженні № 12025250350000296. Таким чином, на час укладення Угоди про відкриття Кредитної лінії, обслуговування Кредитної картки № С-001-011269065-25-980 Відповідач не розуміла значення своїх дій, а тому, на думку представника Відповідача, кредитний договір № С-001-011269065-25 980 має ознаки недійсного правочину. Також зазначає, що Позивач приховав від суду той факт, що ще 19 травня 2025 року Відповідач за власною ініціативою зверталася до Банку з письмовою пропозицією щодо можливості реструктуризації Угоди про відкриття Кредитної лінії, обслуговування Кредитної картки № С-001-011269065-25-980 та повідомила про досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12025250350000296. Розглянувши вказане звернення, Банк відмовив ОСОБА_1 в лояльній пропозиції, у вигляді реструктуризації заборгованості по кредитному договору № С-001-011269065-25-980 від 20 березня 2025 року. Окрім цього, вказує, що позовна заява скерована до суду з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки Відповідачка також зареєстрована та фактично проживає у місті Сміла Черкаської області. Позивач приховав та не повідомив суду про дійсні обставини та про місце фактичного укладення Угоди про відкриття Кредитної лінії, обслуговування Кредитної картки № С-001-011269065-25-980. Зокрема, повідомив суду недостовірну інформацію, що Відповідач, нібито, уклала вказану Угоду з використанням інтернет-мережі, коли фактичним місцем укладення Угоди про відкриття Кредитної лінії, обслуговування Кредитної картки № С-001-011269065-25-980 від 20 березня 2025 року є АДРЕСА_2 . У порушення вимог Закону України «Про банки і банківську діяльність», Положення про ліцензування банків (затвердженого постановою Правління НБУ від 22.12.2018 № 149) Кредитна Угода укладена не в установі банку, відокремленому підрозділі (філії) чи його відділенні, з порушенням ліцензії банку. ОСОБА_1 уклала вказану угоду із невстановленою особою. Із вказаним в Угоді Уповноваженим працівником банку Р.Куницьким Відповідач не знайома, Угоду з ним не укладала, підпис вказаної особи на бланку спірної угоди був зроблений заздалегідь, до укладення ОСОБА_1 Угоди. Також вказує, що звернення до суду з позовною заявою відбулося у період дії Угоди про відкриття Кредитної лінії, обслуговування Кредитної картки № С-001-011269065-25-980, оскільки строк дії кредитування закінчується 20 березня 2026 року, а максимальний розмір Кредитної лінії не використаний. 
20.01.2026 від представника Позивача – ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив, у якій останній зазначає, що не погоджується з аргументами Відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, вважає їх необґрунтованими, безпідставними з огляду на таке. Укладаючи Кредитний договір сторони погодили, що цей Договір виконується за місцем знаходження Банку: 79008, м. Львів, Галицький район, вул. Валова, 11, і у випадку спору між Сторонами за цим Договором, позов може пред`являтись також за місцем виконання Договору (п. 19 Кредитного договору). Відтак, доводи представника Відповідача про порушення Позивачем правил підсудності є необґрунтованими, і спростовуються зазначеним вище, а тому справа № 461/9676/25 за позовом АТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за Кредитним договором є підсудною Галицькому районному суду м. Львова. Окрім цього, укладаючи Кредитний договір сторони погодились, що клієнт ознайомлений з умовами Договору, що затверджений розпорядженням Банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на Інтернет-сторінці Банку за електронною адресою www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний (п. 4. Кредитного договору).Таким чином, Відповідач, підписанням Кредитного договором приєдналась до умов, визначених Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що розміщений на офіційному веб-сайті Банку за адресою: www.ideabank.ua. Позивач також звертає увагу на те, що Відповідач користувалась кредитними коштами та здійснювала платежі за Кредитним договором, що фактично свідчить про визнання нею кредитної заборгованості та підтверджує отримання нею коштів відповідно до умов Кредитного договору. Позивач зазначає про те, що Відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували недієздатність ОСОБА_1 у зв`язку із її психічним станом, що позбавляло її можливості усвідомлювати свої дії, безпосередньо, на момент укладення Кредитного договору, а відтак, згадані доводи Відповідача є голослівними та не можуть братися судом до уваги. Стосовно Відповідача відсутнє рішення суду, згідно якого вона була би визнана недієздатною/обмежено дієздатною; Кредитний договір у судовому порядку не розривався, не визнавався недійсним; відповідний висновок експертизи, який би вказував на те, що ОСОБА_1 не розуміла та не могла розуміти, усвідомлювати факту укладення із Позивачем Кредитного договору, також відсутній. Також зазначає, що відповідно до умов Кредитного договору, У разі надіслання Банком вимоги про дострокове повернення заборгованості строк кредитування є завершеним, термін повернення Кредиту та виконання інших грошових зобов`язань за цією Угодою є таким, що настав. Таким чином, доводи Відповідача про те, що Позивач звернувся до суду зі заявленими позовними вимогами до ОСОБА_1 раніше закінчення строку кредитування (20.03.2026) є безпідставними, жодним чином не обґрунтованими, оскільки Банк звернувся до суду з позовом після направлення Відповідачу вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань від 01.10.2025. Також стверджує, що Кредитний договір, укладений між Позивачем та Відповідачем, підписаний зі сторони Банку уповноваженим на це представником - Куніцьким Р.В. за допомогою використання аналогу його власноручного підпису з відтиском печатки АТ «Ідея Банк», що відтворені засобами копіювання у відповідності до вимог ст. 207 ЦК України. З огляду на наведене, доводи Відповідача про те, що Кредитний договір укладений між нею та Банком підписаний невстановленою особою – не відповідає дійсності та спростовується зазначеним.
Однак, суд, при вирішенні цієї справи, не бере такий до уваги, виходячи з такого. 
Як вбачається з матеріалів справи, представник Відповідача надіслав відзив з додатками до нього до електронного кабінету Позивача у системі Електронний Суд 22.12.2025. Встановлений судом процесуальний строк для подання відповіді на відзив закінчився 12.01.2026. 
Відповідно до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається зі закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Відповідь на відзив надійшла до суду 20.01.2026 та у самій відповіді вказана дата її формування – 14.01.2026. У відповіді на відзив Позивач не звертається з проханням про продовження строку для подання такого.
З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на те, що відповідь на відзив подана до суду з пропуском процесуального строку, встановленого судом, до закінчення якого Позивач не подав заяви про продовження відповідного строку, а суд не встановив достатніх підстав для продовження цього строку з власної ініціативи, то суд приходить до висновку про необхідність залишення вказаної відповіді на відзив без розгляду у відповідності до вимог ч. 2 ст. 126 ЦПК України.
09.02.2026 представник Відповідача – адвокат Плакущий С. В. скерував до суду заперечення на відповідь на відзив, у яких, з-поміж іншого, зазначив, що інформація, викладена в Угоді про відкриття Кредитної лінії, обслуговування Кредитної картки № С-001-011269065-25-980 від 20 березня 2025 року містить недостовірну інформацію, що частково підтвердив і Позивач у відповіді на відзив. Зокрема, щодо місця її укладення, форми досягнення згоди з усіх істотних умов договору, доказів ознайомлення Відповідача з усіма істотними умовами договору у момент його вчинення і т.п. ОСОБА_1 наполягає, а Позивач не спростовує, що у письмовий формі ОСОБА_1 не укладала вказану угоду із АТ «Ідея Банк». ОСОБА_1 поставила свій підпис на Угоді про відкриття Кредитної лінії, обслуговування Кредитної картки № С-001-011269065-25-980 від 20 березня 2025 року не у банківській установі (банківській філії, відділенні), а в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою АДРЕСА_2 , з невідомою їй особою, за обставинами, викладеними нею у Відзиві на позовну заяву. Із вказаним в Угоді уповноваженим працівником банку Р.Куницьким Відповідач не знайома, Угоду з ним не укладала, підпис вказаної особи на бланку спірної угоди був зроблений заздалегідь, до підписання ОСОБА_1 Угоди з невстановленою особою. Акціонерне товариство «Ідея Банк» у Черкаській області має лише одне відділення, у Черкаській області, за адресою: м.Черкаси, вул.Гоголя, 269, відділення № 1. В інших містах Черкаської області, у т.ч. у м.Сміла (зокрема по вул. Мічуріна, 4, у магазині «Ходак»), Акціонерне товариство «Ідея Банк» відокремлених підрозділів (відділень) не має. Таким чином, Позивач не спростував, що укладення Угоди про відкриття Кредитної лінії, обслуговування Кредитної картки № С-001-011269065-25-980 від 20 березня 2025 року за адресою: АДРЕСА_2 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » є порушенням вимог Закону України «Про банки і банківську діяльність», Положення про ліцензування банків (затвердженого постановою Правління НБУ від 22.12.2018 № 149) у зв`язку з тим, що спірна Кредитна Угода укладена ОСОБА_1 зі невстановленою особою, не в установі банку, відокремленому підрозділі (філії) чи його відділенні, з порушенням ліцензії банку. Також Відповідач заперечує проти долучення до матеріалів справи №461/9676/25 доданий у додатках до Відповіді на відзив Позивачем детальний розрахунок заборгованості Відповідача за Кредитним договором станом на 07.11.2025 через порушення процесуальних вимог щодо подання доказів. Всі інші доводи, наведені у запереченнях, аналогічні доводам, наведених у відзиві на позовну заяву.
18.02.2026 від представника Позивача – ОСОБА_2 до суду надійшли письмові пояснення у справі, у яких останній повідомив, що Позивач не погоджується з аргументами представника Відповідача, викладеними у цих запереченнях, вважає їх необґрунтованими, безпідставними, а відтак вважає за потрібне надати суду свої додаткові пояснення, у тому числі на заперечення доводів представника Відповідача. Щодо доводів представника Відповідача про те, що Позивач скерував відповідь на відзив на адресу ОСОБА_1 на неповну адресу без зазначення номера квартири Відповідача, АТ «Ідея Банк» зазначає про те, що Позивач надсилав усю поштову кореспонденцію Відповідачу, у тому числі відповідь на відзив, на поштову адресу ОСОБА_1 , зазначену нею в Кредитному договорі як адресу листування. Будь яких повідомлень про зміну такої адреси від Відповідача на адресу Банку не надходило. АТ «Ідея Банк» також зазначає про те, що у матеріалах справи, зокрема у позовній заяві та у відповіді на відзив, наведені всі обставини укладення Відповідачем Кредитного договору, надано всі належні та допустимі докази, які підтверджують факт укладення Відповідачем Кредитного договору та користування ОСОБА_1 кредитними коштами, які були отримані нею згідно умов цього Кредитного договору. Окрім цього, Позивач також повідомляв про те, що ОСОБА_1 здійснювала часткове погашення заборгованості за цим Кредитним договором, що також свідчить про визнанням Відповідачем цього боргу. Щодо доводів представника Відповідача про те, що ОСОБА_1 не знайома з уповноваженою особою Банку – Куницьким Р.В., а Кредитний договір був підписаний заздалегідь до його підписання Відповідачем, Позивач вкотре наголошує на тому, що Кредитний договір, укладений між Позивачем та Відповідачем, підписаний зі сторони Банку уповноваженим на це представником - ОСОБА_3 за допомогою використання аналогу його власноручного підпису з відтиском печатки АТ «Ідея Банк», що відтворені засобами копіювання у відповідно до вимог ст. 207 ЦК України. Окрім цього, Монастирська Т.П. мала можливість відмовитись від укладення Кредитного договору протягом чотирнадцяти днів, проте таких дій не зробила та продовжувала користуватися кредитними коштами, наданими їй Банком згідно умов Кредитного договору, що у свою чергу, також спростовує доводи представника Відповідача в цій частині. Також зазначає, що Відповідач була належним чином обізнана про усі істотні умови Кредитного договору до моменту його укладення, а тому Позивач виконав вимоги ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування». Також, Позивач звертає увагу на те, що згідно з умовами п. 4.4. Кредитного договору укладенням цієї Угоди Клієнт підтвердив, що перед укладенням Угоди отримав всі необхідні пояснення з метою забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансового стану, та погодився з інформацією, передбаченою чинним законодавством України, для прийняття обґрунтованого рішення про укладення Угоди, зокрема: з порівнянням пропозицій з кредитування розміщених на сайті Банку www.ideabank.ua; з умовами та порядком повернення заборгованості за Кредитним лімітом; інформація, зазначена в статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» надана клієнту; ознайомлений зі змістом чинної редакції ДКБОФО, чинними тарифами Банку, Паспортом споживчого кредиту, орієнтованою загальною вартістю кредиту та Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, що розміщені на сайті Банку www.ideabank.ua . АТ «Ідея Банк» також зазначає щодо доводів представника Відповідача, які спрямовані на те, що ОСОБА_1 є потерпілою у кримінальному провадженні № 12025250350000296, адже усі грошові кошти, які отримала Відповідач отримані від Позивача, ОСОБА_1 перерахувала на рахунок невідомих осіб. ОСОБА_1 визнано потерпілою у кримінальному проваджені № 12025250350000296 від 15.05.2026 за ст. 190 КК України, за фактом звернення ОСОБА_1 до ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про те, що 05.03.2025 по травень 2025 невідома особа в умовах воєнного стану, шляхом обману заволоділа грошовими коштами, належними ОСОБА_1 , і з цим погодилась сама ОСОБА_1 . Згадане свідчить про те, що неправомірні дії були завдані щодо майна ОСОБА_1 . Звертає увагу, що ОСОБА_1 має право заявити у подальшому цивільний позов у кримінальному провадженні про відшкодування шкоди, завданої злочином третіх осіб, у випадку встановлення відповідних обставин згідно вироку суду. Станом на момент розгляду цієї справи вирок суду, який підтверджував би відповідні обставини – відсутній та не наданий Відповідачем. Інших доказів, які б підтверджували шахрайські дії, вчиненні третіми особами по відношенню до Відповідача, останній також не було долучив. АТ «Ідея Банк» не є потерпілою стороною у вищевказаному кримінальному провадженні, оскільки правовідносини між Банком та Відповідачем виникли на підставі Кредитного договору, укладеного безпосередньо з ОСОБА_1 , з чим погодилась і сама Відповідач, оскільки вкотре зазначено про отримання нею грошових коштів від Позивача. Тобто, Позивач вважає, що Відповідач особисто погодилась з тим, що кредитні кошти були отримано саме нею, і вона на власний розсуд, з власної волі розпоряджалась своїм майном (кредитними коштами). Банк жодним чином не відповідає за волевиявлення Відповідача щодо перерахування отриманих нею за Кредитним договором коштів на рахунки інших осіб. Відтак, зі зазначеного вбачається, що Відповідач самостійно з власної волі та на власний розсуд розпорядилась кредитними коштами, які вона отримала відповідно до укладеного 20.03.2025 з Позивачем Кредитного договору, а тому, на думку Позивача, саме на ОСОБА_1 покладається обов`язок з повернення заборгованості за Кредитним договором. Власна неуважність, довірливість Відповідача не може бути підставою для звільнення Відповідача від виконання зобов`язань по Кредитному договору щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування такими коштами. Враховуючи наведене вище, керуючись ст. ст. 43, 49, 174, 182 ЦПК України, просить суд врахувати ці додаткові пояснення під час розгляду справи № 461/9676/25 та ухвалити рішення, яким позовні вимоги АТ «Ідея Банк» задовольнити у повному обсязі.
05.03.2026 від представника Відповідача – адвоката Плакущого С. В. через систему Електронний Суд надійшло клопотання про витребування доказів у справі, у якій останній просить витребувати в Акціонерного товариства «Ідея Банк» оригінали таких письмових доказів: Угоду № С-001-011269065-25-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 20.03.2025; - анкети-опитувальника клієнта – фізичної особи ОСОБА_1 ,;- паспорта споживчого кредиту; документи на підтвердження відкриття інформаційно-консультаційного центру АТ «Ідея Банк» в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 або за адресою: АДРЕСА_3 ; наділення інформаційно-консультаційного центру АТ «Ідея Банк» повноваженнями Банку щодо укладення Кредитних договорів та обслуговування клієнтів.
Протокольною ухвалою від 06.03.2026 суд відмовив у задоволенні клопотання, оскільки, таке подане з пропуском ч. 3 ст. 83 ЦПК України, а представник Відповідача не обґрунтував неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від нього. Окрім цього, представник Відповідача, у порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України, не зазначив про вжиті заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
Представник Позивача у судове засідання не з`явився, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте у позовній заяві зазначає, що просить проводити розгляд справи у їх відсутності.
Представник Відповідача – адвокат Плакущий С. В., який брав участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву та у запереченнях на відповідь на відзив.
Суд, заслухавши представника Відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов до такого висновку.
Згідно зі ч. 3 ст. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд встановив, що 20.03.2025 сторони уклали Угоду № С-001-011269065-25-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної марки.
Згідно з Кредитним договором Відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № НОМЕР_2 (до впровадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків – НОМЕР_3 ), операції за яким можуть здійснюватись за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого Кредитним договором ліміту Кредитної лінії, доступного Відповідачу. Процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить: 72% річних (протягом пільгового періоду 0,01% річних на заборгованість, що виникла внаслідок здійснення безготівкової оплати за допомогою БПК в торговельно-сервісній мережі і Інтернеті, зняття готівки, безготівкового переказу), яка є фіксованою протягом усього строку дії Угоди та може бути зміненою за умови погодження Сторонами у порядку, визначеною цією Угодою. Процентна ставка на прострочену суму кредиту при невиконанні зобов`язання щодо повернення Угоди 72% річних. Процентна ставка за використання коштів понад витратний ліміт (технічний овердрафт) 48% річних. Максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється у розмірі 200’000,00 грн. Ліміт Кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладення Угоди, становить 100’000,00 грн.
Уклавши Кредитний договір, сторони погодились, що клієнт ознайомлений з умовами Договору, що затверджений розпорядженням Банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на Інтернет-сторінці Банку за електронною адресою: www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний.
Таким чином, Відповідач, підписанням Кредитного договором приєдналась до умов, визначених Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що розміщений на офіційному веб-сайті Банку за адресою: www.ideabank.ua.
Відтак, Договір разом з письмовою Угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки є Договором приєднання, у розумінні ст. 634 ЦК України.
Публічна пропозиція АТ «Ідея Банк» про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у редакції, чинній на момент підписання Угоди, розміщені та зберігаються на офіційному вебсайті Банку www.ideabank.ua. Таким чином, кожен бажаючий може ознайомитися зі всіма редакціями Договору.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
У частині 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у цьому випадку Відповідачка, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.
За змістом статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності).
У статтях 2, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачена така форма витрат, як плата за обслуговування кредиту, яка визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які с несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким із моменту укладення договору.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Суд встановив, що Позивач виконав свої зобов`язання згідно з умовами Кредитного договору, що підтверджується випискою по поточному рахунку. Однак, Відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, та інші платежі за кредитним договором.
У зв`язку з невиконанням умов Кредитного договору утворилась заборгованість, яка згідно з розрахунком заборгованості станом на 07.11.2025 становить 122’834,42 грн, що складається зі: 92’489,41 грн – прострочений борг; 30’345,01 грн – прострочені проценти.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Враховуючи, що сторони досягли згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
Суд також звертає увагу на те, що Відповідач користувалась кредитними коштами та здійснювала платежі за Кредитним договором, що фактично свідчить про визнання нею кредитної заборгованості та підтверджує отримання нею коштів відповідно до умов Кредитного договору.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 127/23910/14-ц (постанова від 23.12.2020 року) дійшов висновку, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.
На підтвердження зазначеного Позивач до позовної заяви долучив банківську виписку по рахунку Відповідача за Кредитним договором, яка є первинним документом, який на думку Позивача, підтверджує факт виконання АТ «Ідея Банк» взятих на себе зобов`язань та, відповідно, надання узгоджених у згаданому вище правочині кредитних коштів. Також з цієї виписки вбачаються відповідні погашення по Кредитному договору, та їх зарахування у погашення відповідної заборгованості за Кредитним договором. Зазначене, у свою чергу, спростовує доводи ОСОБА_1 з приводу неукладення нею Кредитного договру, зокрема, 29.05.2025 на суму 3000,00 грн, 09.06.2025 на суму 4000,00 грн, 26.06.2025 на суму 6000,00 грн. Окрім цього, у відзиві на позовну заяву Відповідач не заперечила отримання нею кредитних коштів, а навпаки підтвердила їх отримання, як і подальше їх перерахування на рахунок невідомих осіб. 
Визнання Відповідачем укладення Кредитного договору, отримання Відповідачем кредитних коштів, також підтверджується особистою заявою ОСОБА_1 від 19.05.2025 про реструктуризацію заборгованості за Кредитним договором № С-001-011269065-25-980 від 20.03.2025.
Щодо доводів представника Відповідача про те, що ОСОБА_1 є потерпілою у кримінальному провадженні № 12025250350000296, за фактом звернення ОСОБА_1 до ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про те, що 05.03.2025 по травень 2025 невідома особа в умовах воєнного стану, шляхом обману заволоділа грошовими коштами, належними ОСОБА_1 . Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 має право заявити у подальшому цивільний позов у кримінальному провадженні про відшкодування шкоди, завданої злочином третіх осіб, у випадку встановлення відповідних обставин згідно вироку суду. Станом на момент розгляду цієї справи вирок суду, який підтверджував би відповідні обставини, відсутній та не наданий Відповідачем. Інших доказів, які б підтверджували шахрайські дії, вчиненні третіми особами по відношенню до Відповідача, останній також не було долучив. АТ «Ідея Банк» не є потерпілою стороною у вищевказаному кримінальному провадженні, оскільки правовідносини між Банком та Відповідачем виникли на підставі Кредитного договору, укладеного безпосередньо з ОСОБА_1 .
Суд також не бере до уваги доводи представника Відповідача про те, що ОСОБА_1 у період з 05.03.2025 по травень 2025 року перебувала у стресовому стані та за своїм психічним станом не усвідомлювала значення своїх дій і не могла керувати ними, а відтак, на думку Відповідача, на час укладення Кредитного договору ОСОБА_1 не розуміла значення своїх дій. У зв`язку з наведеним, Відповідач вважає, що Кредитний договір, укладений ОСОБА_1 з дефектом волі, а тому, на її думку, не породжує в останньої права та обов`язки за ним.
Відповідно до частин першої, другої статті 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України.
Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (ч. 1 ст.40 ЦК України).
Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 № 2-рп/2016).
У статті 37 ЦК України передбачено, що над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, встановлюється піклування. Фізична особа, цивільна дієздатність якої обмежена, може самостійно вчиняти лише дрібні побутові правочини. Правочини щодо розпорядження майном та інші правочини, що виходять за межі дрібних побутових, вчиняються особою, цивільна дієздатність якої обмежена, за згодою піклувальника. 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).
Відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували недієздатність ОСОБА_1 у зв`язку з її психічним станом, що позбавляло її можливості усвідомлювати свої дії, безпосередньо, на момент укладення Кредитного договору, а тому згадані доводи Відповідача суд до уваги не бере.
Окрім цього, суд також зазначає про те, що правовим наслідком укладення особою правочину з дефектом волі є недійсність цього правочину, у тому числі на підставі статті 225 ЦК України.
Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України, для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: 1) пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; 2) наявність підстав для оспорювання правочину; 3) встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.
Згідно з частиною 1 статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.
Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці і суд застосовує окремі позиції щодо цього.
Відповідач покликається на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 28.09.2016 у справі № 6-1531цс16, де Верховний Суд висловив правову позицію щодо визнання правочину недійсним на підставі частини першої статті 225 ЦК України, а саме: «Правила цієї статті поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, що не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визнання правочину недійсним на підставі частини першої статті 225 ЦК України суду слід встановити неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, враховуючи сукупність зібраних доказів у справі.».
У постанові Верховного Суду від 19.09.2019 року (справа № 591/2231/16-ц) також зазначено, що тлумачення статті 225 ЦК України свідчить, що правила цієї статті поширюються на випадки, коли фізична особа хоча і є дієздатною, однак у момент вчинення правочину вона перебувала в такому стані, коли не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Підставою для визнання правочину недійсним на підставі, передбаченій частиною першою статті 225 ЦК України, має бути встановлена судом неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Встановлення неспроможності особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними такого стану на момент вчинення правочину відбувається з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів, що підтверджують чи спростовують доводи про те, що в момент вчинення правочину особа не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними.
Водночас, стосовно Відповідача відсутнє рішення суду, згідно з яким вона була визнана недієздатною/обмежено дієздатною; Кредитний договір у судовому порядку не розривався, не визнавався недійсним; відповідний висновок експертизи, який би вказував на те, що ОСОБА_1 не розуміла та не могла розуміти, усвідомлювати факту укладення із Позивачем Кредитного договору, також відсутній.
Щодо доводів Відповідача про те, що Позивач звернувся до суду зі заявленими позовними вимогами у період дії Кредитного договору, адже, на думку Відповідача, строк дії кредитування закінчується лише 20.03.2026, суд зазначає таке.
Відповідно до п. 1 Кредитного договору строк кредитування – 12 (дванадцять місяців) від дня зарахування кредиту на поточний рахунок клієнта.
20.03.2025 Банк на виконання умов Кредитного договору надав ОСОБА_1 кредитні кошти у вигляді відновлювальної Кредитної лінії до Рахунку у розмірі 100’000,00 грн, про що суд зазначав вище.
У пункті 3.4. Кредитного договору передбачено, що строк повернення заборгованості за Кредитом рівний строку кредитування.
Відповідно до п. 3.5. Кредитного договору, повернення кредиту здійснюється шляхом готівкового або безготівкового поповнення Рахунку не пізніше останнього робочого дня Платіжного періоду у розмірі не меншому Обов`язкового мінімального платежу. Повернення заборгованості може здійснюватися за допомогою розстрочки, згідно з чинними Тарифами Банку та ДКБОФО. Датою повернення Кредиту є дата зарахування коштів на рахунок.
У пункті 3.6. Кредитного договору передбачено, що розмір Обов`язкового мінімального платежу становить 7% від суми заборгованості станом на розрахунковий день. Сплачується щомісячно шляхом готівкового або безготівкового поповнення рахунку не пізніше останнього банківського дня Платіжного періоду. Якщо останній день Платіжного періоду припадає на вихідний або неробочий день, то Обов`язковий мінімальний платіж необхідно сплатити не пізніше останнього операційного (робочого) дня, що передує останньому дню Платіжного періоду.
Зважаючи на згадане, Відповідач порушила умови Кредитного договору щодо своєчасного погашення заборгованості за Кредитним договором, не вносила у встановлений Кредитивним договором строки та розміри обов`язковий мінімальний платіж, своєчасно здійснювала погашення заборгованість, а тому не виконала взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором.
У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, на адресу Відповідача Банк направив вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 01.10.2025. Згідно з цією вимогою Банк вимагав терміново, протягом 30 календарних днів з дня направлення вище вказаної вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нараховану по день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також, Відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги Банком будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення із нього заборгованості за кредитним договором на власний вибір Банку. Однак Відповідач не відреагував на вимогу та зобов`язань за вищезгаданим договором кредиту не виконав.
Згідно з п. 11 Кредитного договору Банк має право у будь-який момент вимагати дострокового повернення Клієнтом кредиту за цією Угодою в повному обсязі, у тому числі, але не виключно, у випадку прострочення грошового зобов`язань за Угодою щонайменше на один календарний місяць. Сторони домовились, що виникнення зобов`язання Клієнта достроково повернути Банку всю заборгованість за цією Угодою, тягне за собою виконання всіх передбачених цією Угодою грошових зобов`язань Клієнта у строк, що зазначений у відповідній вимозі Банку. Така вимога Банку надсилається Клієнту в порядку відповідно до цієї Угоди не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів до настання строку виконання зобов`язань Клієнта за такою вимогою. У разі надіслання Банком вимоги про дострокове повернення заборгованості строк кредитування є завершеним, термін повернення Кредиту та виконання інших грошових зобов`язань за цією Угодою є таким, що настав.
Таким чином, доводи Відповідача про те, що Позивач звернувся до суду із заявленими позовними вимогами до ОСОБА_1 раніше закінчення строку кредитування (20.03.2026) є безпідставними та спростовуються вищенаведеними обставинами.
Суд також відхиляє доводи представника Відповідача про те, що ОСОБА_1 уклала Кредитний договір із невстановленою особою – Куніцьким Р., враховуючи таке.
Відповідно до п. 13.3. розділу 13 «Інші умови» ДКБОФО, розміщеного на сайті Банку www.ideabank.ua в редакції, яка діяла з 13.03.2025 по 16.04.2025, Банк керуючись нормами статті 207 Цивільного кодексу України пропонує Клієнту використовувати у майбутньому для вчинення правочинів між Банком та Клієнтом (Позичальником), що передбачені даним Договором, Договором кредиту та інших документів, що згідно з умовами Договору можуть бути укладені протягом строку дії Договору та підписані із використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Банку та/або відтиску печатки Банку, що відтворені засобами копіювання, зразки яких наведені в цьому пункті, а саме:
1) Для Договорів кредиту (інших документів за кредитами) ОСОБА_3 .
2) Для виписок та платіжних інструкцій Ленишин Г.М.
Акцептуванням Публічної Пропозиції Клієнт підтверджує свою беззаперечну згоду на використання аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Банку та/або відтиску печатки Банку, що відтворені засобами копіювання, зразки яких містяться в цьому пункті для вчинення правочинів визначених цим пунктом, а також підтверджують, що вчинення правочинів, що вказані в цьому пункті із використанням аналогів власноручного підпису уповноваженої особи Банку та/або відтиску печатки Банку, що відтворені засобами копіювання є вільним волевиявленням Сторін, відповідає внутрішній волі Сторін цього Договору та ніяким чином не порушує права Сторін.
Окрім цього, Згода фізичної особи – клієнта Банку, яка підписана Банком, містить також зразок аналогу власноручного підпису та відтиску печатки Банку, які зберігаються на офіційному сайті Банку https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts, і зразок власноручного підпису уповноваженої особи Банку (Куніцький Р.В.) та відтиску печатки Банку наведені в пункті 4 цієї згоди.
Відповідач мала можливість відмовитись від укладення Кредитного договору протягом чотирнадцяти днів, проте таких дій не зробила та продовжувала користуватися кредитними коштами, наданими їй Банком згідно умов Кредитного договору.
Таким чином, Кредитний договір, укладений між Позивачем та Відповідачем, підписаний зі сторони Банку уповноваженим на це представником - Куніцьким Р.В. за допомогою використання аналогу його власноручного підпису з відтиском печатки АТ «Ідея Банк», що відтворені засобами копіювання у відповідно до вимог ст. 207 ЦК України. 
Щодо доводів Відповідача про те, що позовну заяву АТ «Ідея Банк» скерувало до Галицького районного суду м. Львова з порушенням правил територіальної підсудності, то такі також не заслуговують на увагу, враховуючи наступне.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Окрім цього, відповідно до ст. 532 Цивільного кодексу України, місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання проводиться за грошовим зобов`язанням, якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Місцезнаходження Позивача на момент виникнення зобов`язання, і яке не змінилось – 79008, м. Львів, вул. Валова, 11.
Так, Позивач у позовній заяві зазначив, що користуючись своїм правом, встановленим ч. 8 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України, пред`являє позов до Галицького районного суду, а саме пред`являє його за місцем виконання договору, тобто місцем знаходження банку.
У свою чергу, згідно з ч. 8 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.
Також, укладаючи Кредитний договір сторони погодили, що цей Договір виконується за місцем знаходження Банку: 79008, м. Львів, Галицький район, вул. Валова, 11, і у випадку спору між Сторонами за цим Договором, позов може пред`являтись також за місцем виконання Договору (п. 19 Кредитного договору). Відтак, доводи представника Відповідача про порушення Позивачем правил підсудності є необґрунтованими, і спростовуються зазначеним вище, а тому справа № 461/9676/25 за позовом АТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за Кредитним договором є підсудною Галицькому районному суду м. Львова.
Враховуючи наведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки суд встановив, що дійсно Відповідач прострочив погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих на себе за договором зобов`язань, Відповідач не надав суду жодних доказів на спростування вимог Позивача, а тому позов підлягає задоволенню.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, Позивач сплатив судовий збір у сумі 3’028,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову витрати на оплату судового збору витрати покладаються на Відповідача.
Керуючись ст. ст. 4, 526, 530, 612, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст.81, 128, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 351-355 ЦПК України, суд -
В И Р І Ш И В :
1. Позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
2. Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації/проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (адреса місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11; ЄДРПОУ: 19390819) заборгованість за Кредитним договором у розмірі 122’834 (сто двадцять дві тисячі вісімсот тридцять чотири) гривні 42 (сорок дві) копійки.
3. Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації/проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (адреса місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11; ЄДРПОУ: 19390819) сплачений судовий збір у розмірі 3’028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлений 06.03.2026.
Суддя Ольга ПАВЛЮК