Справа № 642/1218/26
Провадження № 3/642/386/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ 

23 квітня 2026 р.           м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова в складі судді Балабая С.С., розглянувши адміністративний матеріал що надійшов з УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 
за частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),
установив:
До Холодногірського районного суду м. Харкова надійшли справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 № 642/1218/26 (провадження № 3/642/386/26) та № 642/1219/26 (провадження №3/638/387/26) про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 172-20 КУпАП та за частиною другою статті 172-20 КУпАП.
Постановою від 23.04.2026 справи № 642/1218/26 (провадження № 3/642/386/26) та № 642/1219/26 (провадження №3/638/387/26) стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 172-20 КУпАП та за частиною другою статті 172-20 КУпАП об`єднані в одне провадження. Об`єднаній справі присвоєно № 642/1218/26 (провадження № 3/642/386/26).
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 171567 від 11.02.2026, 11.02.2026 близько 01:45 год. перебуваючи в під`їзді буд. АДРЕСА_2 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода) вчинила відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії фізичного, психологічного, економічного характеру, які полягали в стусанах, штовханнях, ображала нецензурною лайкою, виганяла з квартири в якій спільно проживають, чим завдала йому фізичного болю, психологічних страждань, внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю ОСОБА_2 , чим вчинила правопорушення, передбачене частиною другою статті 173-2 КУпАП. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 171568 від 11.02.2026, 11.02.2026 близько 01:45 год. ОСОБА_1 перебуваючи в під`їзді буд. АДРЕСА_2 знаходячись з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови) в під`їзді буд. АДРЕСА_2 вчинила відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 у присутності доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство фізичного, психологічного, економічного характеру, які полягали в умисних діях, а саме в штовханнях, ображала нецензурною лайкою, виганяла з квартири в якій спільно проживають, чим завдала йому фізичного болю, психологічних страждань, внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю ОСОБА_2 , чим вчинила правопорушення, передбачене частиною другою статті 173-2 КУпАП. 
Пункт 14 частини першої статті першої ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», зазначає, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Пункт 17 частини першої статті першої ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», зазначає, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Пункт 4 частини першої статті першої ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру
Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачені частиною другою статті 173-2 КУпАП.
Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.
Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з частиною першою статті 173-2 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Частиною другою вказаної статті передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до частини другої статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно зі статтями 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи від останньої не надходила.
Неявка особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи, являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав.
Відповідно до частини другої статті 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених частиною першою статті 173-2 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням пункту 1 статті 6 даної Конвенції.
Подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП України, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Розгляд справи у розумі строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття , а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (стаття 23 КУпАП України). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.
Суддя, розглянувши адміністративний матеріал, дослідивши докази по справі, дійшов наступного.
Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.
Згідно ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з частиною першою статті 173-2 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Частиною другою вказаної статті передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підтверджуються матеріалами справи, а саме протоколами про адміністративні правопорушення серії АА № 171568 від 11.02.2026 року, серії АА № 171567 від 11.02.2026, складеними уповноваженою посадовою особою у встановленому законом порядку, які є документами, що офіційно засвідчують факт вчинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, поясненнями ОСОБА_1 , поясненнями ОСОБА_4 , відеозаписами з бодікамер .
Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.
Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2, ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
Обставин, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.
Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення нею інкримінованих адміністративних правопорушень, враховуючи умови та характер вчинених адміністративних правопорушень, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь її вини та ставлення до вчиненого, відсутність обтяжуючих покарання обставини, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати, адміністративне стягнення, в межах санкції вказаних статей у виді штрафу.
Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дані адміністративні правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв`язку з чим, не вбачаю підстав для накладення інших, більш суворих, видів стягнень.
При цьому, у відповідності до ч.1 ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
З огляду на викладене, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати адміністративне стягнення, в межах санкції ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI з наступними змінами та доповненнями, з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі, встановленому зазначеним Законом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 173-2, 184, 221, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-
постановив:
Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності
за ч.2 ст.173-2 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 510 (п`ятсот десять) гривень.
за ч.2 ст.173-2 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 510 (п`ятсот десять) гривень.
У відповідності до ч.2 ст.36 КУпАП призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст.173-2 КУпАП у виді штрафу на користь держави у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 510 (п`ятсот десять) гривень.
На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу про адміністративні правопорушення України.
Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя          С.С. Балабай