УКРАЇНА
АНАНЬЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа №491/210/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2026 року Ананьївський районний суд Одеської області
в складі: головуючої судді -        ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання –        ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
потерпілого – ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьїв Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12025162360000412, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 грудня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ананьїв Ананьївського району Одеської області, зареєстрованого та мешканця за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває справа за обвинувальним актом та угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним у кримінальному провадженні №12025162360000412, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 грудня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 Кримінального кодексу України.
Ухвалою суду від 17 березня 2026 року у справі призначено проведення підготовчого судового засідання.
З матеріалів справи вбачається, що 17 грудня 2025 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_5 спільно з своїм рідним братом ОСОБА_4 , перебуваючи в домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , спільно вживали алкогольні напої. В цей же день та час між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виникла словесна суперечка, яка переросла у бійку, в ході якої ОСОБА_4 , якому було достовірно відомо, де в ОСОБА_5 зберігається рушниця у господарській будівлі домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_5 , взяв мисливську рушницю «Т03-34Р» та з метою налякати ОСОБА_5 , наблизився до нього. ОСОБА_5 , побачивши в руках у ОСОБА_4 рушницю, вирішив забрати її з рук потерпілого, та з цією метою схопив правою рукою рушницю в районі прикладу та спільно з ОСОБА_4 почали тягнути її в різні сторони, внаслідок чого, ОСОБА_5 діючи з необережності у формі злочинної недбалості, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень своєму братові ОСОБА_4 , хоча повинен був і міг це передбачити, перебуваючи навпроти останнього, натиснув на спусковий гачок, унаслідок чого відбувся постріл у бік ОСОБА_4 , а саме в черевну порожнину. Внаслідок зазначених необережних дій ОСОБА_5 ОСОБА_4 отримав наступні тілесні ушкодження: вогнепальне проникаюче поранення черевної порожнини з пошкодженням правої та лівої часток печінки, передньої стінки пілоричного відділу шлунка, травматичну ампутацію жовчного міхура, вогнепальні рани передньої черевної стінки, паретичну тонкокишкову непрохідність, контузійне пошкодження стінки клубової кишки з некрозом, жовчний перитоніт, інтраабдомінальну гіпертензію II ступеня, закриту травму грудної клітки, забій грудної клітки, переломи 10-го ребра праворуч та 7-го ребра ліворуч, двобічний вторинний плеврит, нозокоміальну двобічну полісегментарну пневмонію, легеневу недостатність І ступеня. Зазначені тілесні ушкодження відповідно до п.2.1.1 (а), п.2.1.3 (к), п.2.1.3 (о) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6 (в чинній редакції), відносяться до тяжких за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.
З урахуванням викладеного ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 Кримінального кодексу України – необережне тяжке тілесне ушкодження.
З матеріалів справи вбачається, що під час досудового розслідування 13 березня 2026 року у місті Ананьїв Подільського району Одеської області було укладено угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та на той час, підозрюваним – ОСОБА_5 , відповідно до якої, враховуючи, що підозрюваний повністю визнає свою вину у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, та зобов`язується повністю визнати обвинувачення в об`ємі підозри в судовому провадженні, у зв`язку з чим сторони узгодили призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік із звільненням на підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбування покарання з випробуванням.
Частинами 1-3 ст.61 КК України визначено, що покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці. Обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років. Обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.
З наведеного вбачається, що покарання узгоджене сторонами угоди про примирення відповідає положенням загальної та спеціальної частин Кримінального кодексу України.
Угода також містить відомості про те, що її сторонам відомі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
Угоду скріплено підписами потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_5 ..
Частиною 1 ст.474 КПК України визначено, що якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду.
У відповідності до положень ч.2 ст.474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
08 квітня 2026 року у підготовчому судовому засіданні судом було з`ясовано у обвинуваченого ОСОБА_5 , чи цілком він розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;
На зазначене обвинувачений ОСОБА_5 повідомив, що він беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КПК України, його позиція щодо визнання вини та укладення угоди є добровільною, йому зрозуміло, що він має право на справедливий судовий розгляд, проте не бажає скористатися цим правом.
Також судом було роз`яснено обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст.473, 394, 424 КПК України та з`ясовано чи розуміє він їх.
На зазначене обвинувачений повідомив суду, що наслідки укладення та затвердження угоди йому були роз`яснені та зрозумілі.
Крім того, судом було з`ясовано у обвинуваченого чи зрозуміло йому характер обвинувачення.
На вказане запитання обвинувачений повідомив, що він розуміє, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, а саме у тому, що 17 грудня 2025 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_5 спільно з своїм рідним братом ОСОБА_4 , перебуваючи в домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , спільно вживали алкогольні напої. В цей же день та час між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виникла словесна суперечка, яка переросла у бійку, в ході якої ОСОБА_4 , якому було достовірно відомо, де в ОСОБА_5 зберігається рушниця у господарській будівлі домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_5 , взяв мисливську рушницю «Т03-34Р» та з метою налякати ОСОБА_5 , наблизився до нього. ОСОБА_5 , побачивши в руках у ОСОБА_4 рушницю, вирішив забрати її з рук потерпілого, та з цією метою схопив правою рукою рушницю в районі прикладу та спільно з ОСОБА_4 почали тягнути її в різні сторони, внаслідок чого, ОСОБА_5 діючи з необережності у формі злочинної недбалості, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень своєму братові ОСОБА_4 , хоча повинен був і міг це передбачити, перебуваючи навпроти останнього, натиснув на спусковий гачок, унаслідок чого відбувся постріл у бік ОСОБА_4 , а саме в черевну порожнину. Внаслідок зазначених необережних дій ОСОБА_5 ОСОБА_4 отримав наступні тілесні ушкодження: вогнепальне проникаюче поранення черевної порожнини з пошкодженням правої та лівої часток печінки, передньої стінки пілоричного відділу шлунка, травматичну ампутацію жовчного міхура, вогнепальні рани передньої черевної стінки, паретичну тонкокишкову непрохідність, контузійне пошкодження стінки клубової кишки з некрозом, жовчний перитоніт, інтраабдомінальну гіпертензію II ступеня, закриту травму грудної клітки, забій грудної клітки, переломи 10-го ребра праворуч та 7-го ребра ліворуч, двобічний вторинний плеврит, нозокоміальну двобічну полісегментарну пневмонію, легеневу недостатність І ступеня. Зазначені тілесні ушкодження відповідно до п.2.1.1 (а), п.2.1.3 (к), п.2.1.3 (о) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6 (в чинній редакції), відносяться до тяжких за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння. Вину у вчиненні цього злочину він визнає.
Також, судом було з`ясовано чи цілком обвинувачений розуміє, що в разі затвердження судом угоди про примирення до нього буде застосовано покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік з іспитовим строком відповідно до вимог ст.ст.75, 76 КК України, на що обвинувачений зазначив, що вид та розмір покарання йому зрозумілі, це покарання є узгодженим між ним та потерпілим, він не заперечує проти застосування до нього цього покарання.
Також, під час проведення підготовчого судового засідання судом було роз`яснено потерпілому положення 473, 394, 424 КПК України про наслідки укладення та затвердження угоди, зокрема обмеження у оскарженні вироку суду, та з`ясовано чи цілком він їх розуміє.
Потерпілий повідомив суду, що наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому зрозумілі, його позиція щодо укладення угоди є добровільною, ним з обвинуваченим узгоджено покарання, яке буде призначено обвинуваченому, будь-яких претензій до обвинуваченого він не має та бажає щоб суд затвердив угоду.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що право на укладення угоди про примирення надане потерпілому та підозрюваному Кримінальним процесуальним кодексом України, вони вільні скористатися ним у будь-який час до виходу суду до нарадчої кімнати, як вбачається з угоди про примирення, потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_6 зазначеним правом скористалися. Як зазначив прокурор, на його думку позиція сторін щодо укладення та затвердження угоди є добровільною, кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 є нетяжким злочином та може бути укладено угоду про примирення, сторонами узгоджено покарання, яке відповідає санкції ст.128 КК України, у зв`язку з чим прокурор не заперечує проти затвердження угоди.
В подальшому за погодженням учасників підготовчого засідання прокурором було оголошено та надано суду для долучення до матеріалів справи матеріали, що характеризують обвинуваченого та підтверджують наявність речових доказів у кримінальному провадженні та процесуальних витрат, а саме: 
-копія паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 28 жовтня 2002 року Любашівським РВ УМВС України в Одеській області на ім`я ОСОБА_5 ;
-відомості про судимість ОСОБА_5 , відповідно до яких ОСОБА_5 станом на 24 грудня 2025 року є раніше не судимим;
-лист Ананьївської міської ради від 18 грудня 2025 року, відповідно до кого ОСОБА_5 не є депутатом Ананьївської міської ради;
-довідка про склад сім`ї ОСОБА_5 , видана 17 грудня 2025 року старостою Байтальського старостинського округу Ананьївської міської територіальної громади, відповідно до якої ОСОБА_5 проживає один;
-характеристика на ОСОБА_5 , видана 17 грудня 2025 року старостою Байтальського старостинського округу Ананьївської міської територіальної громади, відповідно до якої ОСОБА_5 за місцем проживання в АДРЕСА_1 , характеризується задовільно;
-лист Подільського районного сектора №1 Філії держаної установи «Центр пробації» в Одеській області від 18 грудня 2025 року, відповідно до якого ОСОБА_5 у вказаному секторі на обліку не перебуває;
-лист Комунального некомерційного підприємства «Ананьївська багатопрофільна міська лікарня Ананьївської міської ради» від 17 грудня 2025 рокую, відповідно до якого ОСОБА_5 на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває;
-лист ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17 грудня 2025 року, відповідно до якого ОСОБА_5 станом на 17 грудня 2025 року на військовому обліку у вказаному відділі та будь-якому іншому ТЦК та СП не перебуває;
-лист Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» від 02 березня 2026 року, відповідно до якого 02 березня 2026 року ОСОБА_5 звільнений з-під варти на домашній арешт згідно ухвали Любашівського районного суду Одеської області від 02 березня 2026 року;
-постанова від 17 грудня 2025 року про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, відповідно до якої слід речовини бурого кольору, який поміщено до паперового конверту та опечатано біркою NPU 8669011; слід речовини бурого кольору, який поміщено до паперового конверту, який запечатаний біркою NPU 8669012; слід речовини бурого кольору, який поміщено до паперового конверту, який запечатано біркою NPU 8669013; 2 скляні пляшки з різким запахом алкоголю, які поміщені до поліетиленового пакету з написом NPU 5319986; MICRO SD носій на 32 Гб., який поміщено до поліетиленового сейф пакету NPU 5071768; кофту чорного кольору на бірці якої виявлено речовину бурого кольору, з явними ушкодженнями на комірці якої напис «Ultimate», кофту чорного кольору з множинними пошкодженнями мілкої круглої форми, на якій видно речовину бурого кольору, які поміщені до паперового пакету та скріплені біркою NPU 3378992; штани чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, які вилучені та поміщені до паперового пакету та скріплені біркою NPU 3378993; дві шкарпетки зі слідами речовини бурого кольору, спортивні штани коричневого кольору, зі слідами речовини бурого кольору, труси зі слідами речовини бурого кольору, запаковані до паперового пакету та скріплені буркою NPU 3378994; одну свинцеву дробинку та мисливський патрон (контейнер), зі слідами речовини бурого кольору, які поміщені до паперового конверту з наліпкою NPU-2311857, визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №120251623600000412 від 17 грудня 2025 року та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів СПД №1 ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області.
-постанова слідчого від 19 грудня 2025 року про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, відповідно до якої мисливську рушницю «ТОЗ-34Р» серії НОМЕР_2 , яку поміщено до поліетиленового мішку з біркою Н45659634; стріляну гільзу з контейнером червоного кольору яку поміщено до сейф-пакету NPU 5071766; набій до мисливської рушниці з контейнером зеленого кольору, який поміщено до сейф-пакету NPU 5071765; три набої до мисливської рушниці з контейнером червоного кольору, які поміщено до сейф-пакету NPU 5501910; штани сірого кольору, які поміщено в паперовий конверт з наліпкою NPU-8669017; светр зеленого кольору, який поміщено до паперового конверту з наліпкою NPU-8669016, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №12025162360000412 від 17 грудня 2025 року та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СПД №1 ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області;
-ухвала слідчого судді Любашівського районного суду від 18 грудня 2025 року, відповідно до якої накладено арешт на дві кофти чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, в паперовому пакеті з біркою NPU 3378992; штани чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, в паперовому пакеті з біркою NPU 3378993; дві шкарпетки зі слідами речовини бурого кольору, спортивні штани коричневого кольору, зі слідами речовини бурого кольору, труси зі слідами речовини бурого кольору, в паперовому пакеті з біркою NPU 3378994, із забороною користування, відчуження, розпорядження, використання вказаним майном, а також вчиняти інші дії, які можуть змінити властивості речових доказів;
-ухвала слідчого судді Любашівського районного суду від 18 грудня 2025 року, відповідно до якої накладено арешт на слід речовини бурого кольору в паперовому конверті з біркою NPU 8669011; слід речовини бурого кольору в паперовому конверті, з біркою NPU 8669012; слід речовини бурого кольору, в паперовому конверті з біркою NPU 8669013; 2 скляні пляшки з різким запахом алкоголю, в поліетиленовому пакеті з написом NPU 5319986; MICRO SD носій на 32 Гб. з камери відео спостереження, в поліетиленовому сейф пакеті NPU 5071768, із забороною користування, відчуження, розпорядження, використання вказаним майном, а також вчиняти інші дії, які можуть змінити властивості речових доказів;
-ухвала слідчого судді Любашівського районного суду від 18 грудня 2025 року, відповідно до якої накладено арешт на одну свинцеву дробинку та мисливський патрон (контейнер) зі слідами речовини бурого кольору в паперовому конверту з наліпкою NPU 2311857, із забороною користування, відчуження, розпорядження, використання вказаним майном, а також вчиняти інші дії, які можуть змінити властивості речових доказів;
-ухвала слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 19 грудня 2025 року, відповідно до якої відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з 22 години 18 хвилин 18 грудня 2025 року до 22 години 18 хвилин 16 лютого 2026 року включно; 
-ухвала слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 19 грудня 2025 року, відповідно до якої накладено арешт на мисливську рушницю «ТОЗ-34Р» серії НОМЕР_2 , яку поміщено до поліетиленового мішку з біркою Н45659634; стріляну гільзу з контейнером червоного кольору, яку поміщено до сейф-пакету NPU 5071766; набій до мисливської рушниці з контейнером зеленого кольору, який поміщено до сейф пакету NPU 5071765; три набої до мисливської рушниці з контейнером червоного кольору, які поміщено до сейф-пакету NPU 5501910: штани сірого кольору, які поміщено до паперового конверту з наліпкою № NPU 8669017; светр зеленого кольору, який поміщено до паперового конверту з наліпкою NPU 8669016, із забороною користування, відчуження, розпорядження, використання вказаним майном, а також вчиняти інші дії, які можуть змінити властивості речових доказів;
-ухвала слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 12 лютого 2026 року, відповідно до якої відносно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 30 днів до 18 березня 2026 року включно;
-ухвала слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 02 березня 2026 року, відповідно до якої відносно ОСОБА_5 змінено запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в період з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня на строк до 18 березня 2026 року та покладено обов`язки відповідно до ч.5 ст.194 КПК України;
-довідка про витрати на проведення судової вибухо-технічної експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу (висновок експерта №СЕ-19/116-25/31884-ФХВР від 02 лютого 2026 року) у кримінальному провадженні №12025162360000412 від 17 грудня 2025 року, відповідно до якої вартість проведення вказаної експертизи становить 12479 гривень 60 копійок. 
За згодою учасників судового засідання вказані документи були долучені до матеріалів справи.
В подальшому судом було поставлено питання щодо можливості завершення розгляду угоди, позиції сторін що її уклали та прокурора щодо можливості її затвердження.
Потерпілий зазначив, що його позиція щодо укладення угоди та її затвердження є добровільною, йому цілком зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди, він просить суд затвердити угоду про примирення між ним та обвинуваченим.
Обвинувачений зазначив, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, за обставин вказаних в угоді про примирення, він беззастережно визнає в повному обсязі, йому зрозумілий вид та розмір узгодженого покарання, його позиція щодо визнання вини, укладення та затвердження угоди є цілком добровільною, він просить суд затвердити угоду.
Прокурор просив затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Суд перевіривши угоду про примирення, заслухавши пояснення сторін угоди та прокурора, приходить до висновку, що угоду може бути затверджено з наступних підстав.
Частиною 1 ст.468 КПК України визначено, що угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
Відповідно до ч.3 ст.468 КПК України Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.
З угоди про примирення вбачається що її укладено 13 березня 2026 року в рамках кримінального провадження №12025162360000412, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 грудня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 Кримінального кодексу України, між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 ..
Санкцією ст.128 КК України передбачено призначення особі покарання у вигляді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до двох років, або позбавлення волі на той самий строк.
Частиною 4 ст.12 КК України визначено, що нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
З наведеного вбачається, що угоду укладено з дотриманням положень ч.ч.1, 3 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочину не великої тяжкості між потерпілим та підозрюваним.
Статтею 471 КПК України визначено, що в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
При цьому, вивченням угоди встановлено, що її зміст цілком відповідає положенням ст.471 КПК України та містить усі передбачені нею відомості, вона складена 13 березня 2026 року в місті Ананьїв Подільського району Одеської області, скріплена підписами потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваного (обвинуваченого) ОСОБА_5 ..
Судом під час підготовчого судового засідання, у відповідності до вимог ч.5 ст.474 КПК України, перед прийняттям рішення про затвердження угоди з`ясовано в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: 1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;3) характер кожного обвинувачення; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
При цьому, обвинувачений зазначив, що його право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, йому зрозуміле, проте скористатися ним він не бажає, свою вину він визнає, йому роз`яснені та зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення та вид узгодженого при укладенні угоди покарання, яке буде застосовано до нього в разі укладення угоди, його позиція є добровільною.
Потерпілий у судовому засіданні також зазначив, що йому роз`яснені та зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди, його позиція є добровільною.
У відповідності до положень ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
При цьому, під час проведення підготовчого судового засідання встановлено, що умови угоди відповідають положенням Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст.128 КК України, а саме, необережне тяжке тілесне ушкодження.
З п.3 угоди вбачається, що сторони угоди узгодили призначення підозрюваному (обвинуваченому) покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст.75, 76 КК України, що відповідає санкції ст.128 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.
Частиною 1 ст.50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Частиною 5 ст.65 КК України визначено, що у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Відповідно до ч.1 ст.61 КК України покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.
Частиною 2 ст.61 КК України визначено, що обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років.
Відповідно до ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.
Відповідно до ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Частиною 3 ст.75 КК України визначено, що у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
Відповідно до ч.1 ст.76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Частиною 3 ст.76 КК України визначено, що на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти такі обов`язки: 1) попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого; 2) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою; 5) пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб; 6) дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля.
При цьому, в судовому засіданні обставин, які б унеможливлювали призначення обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі та його виконання ним не встановлено.
Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Під час судового засідання було встановлено, що позиція сторін угоди щодо укладення та затвердження угоди є добровільною, сторони дійсно примирилися.
Відповідно до умов угоди обвинувачений не бере на себе будь-яких обов`язків виконання яких є очевидно неможливим.
Підстав вважати, що відсутні фактичні підстави для визнання винуватості, при розгляді угоди судом не встановлено.
Враховуючи викладене суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , призначивши обвинуваченому покарання, узгоджене сторонами угоди.
Під час досудового розслідування ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 19 грудня 2025 року відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 16 лютого 2026 року, який обчислюється з моменту затримання, тобто, з 22 години 18 хвилин 18 грудня 2025 року.
Ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 12 лютого 2026 року строк тримання під вартою ОСОБА_5 було продовжено на 30 днів до 18 березня 2026 року включно, однак ухвалою цього ж суду від 02 березня 2026 року ОСОБА_5 було змінено запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт до 18 березня 2026 року та постановлено звільнити ОСОБА_5 з-під варти негайно в залі суду та покладено на нього обов`язки відповідно до ч.5 ст.194 КПК України. 
Згідно листа Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» від 02 березня 2026 року, 02 березня 2026 року ОСОБА_5 звільнений з-під варти на домашній арешт згідно ухвали Любашівського районного суду Одеської області від 02 березня 2026 року.
Строк дії ухвали Любашівського районного суду Одеської області від 02 березня 2026 року закінчився 18 березня 2026 року.
Інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не застосовувались.
На підставі ст.72 КК України із застосування правил, передбачених ч.1 ст.72 КК України обвинуваченому ОСОБА_5 в строк відбування покарання у виді обмеження волі зарахувати період тримання ОСОБА_5 під вартою в період з 18 грудня 2025 року по 02 березня 2026 року, із розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі. 
З реєстру матеріалів досудового розслідування та інших матеріалів справи вбачається, що у кримінальному провадженні наявні речові докази, долю яких слід вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.
При цьому суд звертає увагу, що матеріли справи не містять інформації щодо належності мисливської рушниці «ТОЗ-34Р» серії НОМЕР_2 , а також доказів того, що у ОСОБА_5 чи іншої особи є дозвіл на мисливську рушницю «ТОЗ-34Р» серії НОМЕР_2 , а тому вказаний речовий доказ підлягає знищенню.
Згідно ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню за проведення судової вибухо-технічної експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу №СЕ-19/116-25/31884-ФХВР складають 12479 гривень 60 копійок, які мають бути стягнуті з обвинуваченого.
Цивільний позов потерпілим та прокурором під час досудового розслідування та судового розгляду не пред`явлено.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 349, 366-371, 373, 374, 376, 395, 468-469, 471, 473-475, 532 КПК України,
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованим та мешканцем АДРЕСА_1 , та обвинуваченим (на момент укладення угоди – підозрюваним) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим та мешканцем АДРЕСА_1 , укладену у кримінальному провадженні №12025162360000412, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 грудня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 Кримінального кодексу України.
Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
Зарахувати ОСОБА_5 у строк призначеного покарання утримання його під вартою в період з 18 грудня 2025 року по 02 березня 2026 року, із розрахунку, що згідно ч.1 ст.72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
На підставі ч.ч.1, 3 ст.75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.
У відповідності із п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В силу положень ст.165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк засудженому, обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 08 квітня 2026 року.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 18 грудня 2025 року на: дві кофти чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, в паперовому пакеті з біркою NPU 3378992; штани чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, в паперовому пакеті з біркою NPU 3378993; дві шкарпетки зі слідами речовини бурого кольору, спортивні штани коричневого кольору, зі слідами речовини бурого кольору, труси зі слідами речовини бурого кольору, в паперовому пакеті з біркою NPU 3378994.
Речові докази: дві кофти чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, в паперовому пакеті з біркою NPU 3378992; штани чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, в паперовому пакеті з біркою NPU 3378993; дві шкарпетки зі слідами речовини бурого кольору, спортивні штани коричневого кольору, зі слідами речовини бурого кольору, труси зі слідами речовини бурого кольору, в паперовому пакеті з біркою NPU 3378994 – знищити.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 18 грудня 2025 року на: слід речовини бурого кольору в паперовому конверті з біркою NPU 8669011; слід речовини бурого кольору в паперовому конверті, з біркою NPU 8669012; слід речовини бурого кольору, в паперовому конверті з біркою NPU 8669013; 2 скляні пляшки з різким запахом алкоголю, в поліетиленовому пакеті з написом NPU 5319986; MICRO SD носій на 32 Гб. з камери відеоспостереження, в поліетиленовому сейф пакеті NPU 5071768.
Речові докази: слід речовини бурого кольору в паперовому конверті з біркою NPU 8669011; слід речовини бурого кольору в паперовому конверті, з біркою NPU 8669012; слід речовини бурого кольору, в паперовому конверті з біркою NPU 8669013; 2 скляні пляшки з різким запахом алкоголю, в поліетиленовому пакеті з написом NPU 5319986 – знищити.
Речовий доказ: MICRO SD носій на 32 Гб. з камери відеоспостереження, в поліетиленовому сейф пакеті NPU 5071768 – залишити в матеріалах справи.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 18 грудня 2025 року на: одну свинцеву дробинку та мисливський патрон (контейнер) зі слідами речовини бурого кольору в паперовому конверту з наліпкою NPU 2311857.
Речові докази: одну свинцеву дробинку та мисливський патрон (контейнер) зі слідами речовини бурого кольору в паперовому конверту з наліпкою NPU 2311857 – знищити.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 19 грудня 2025 року на: мисливську рушницю «ТОЗ-34Р» серії НОМЕР_2 , яку поміщено до поліетиленового мішку з біркою Н45659634; стріляну гільзу з контейнером червоного кольору, яку поміщено до сейф-пакету NPU 5071766; набій до мисливської рушниці з контейнером зеленого кольору, який поміщено до сейф пакету NPU 5071765; три набої до мисливської рушниці з контейнером червоного кольору, які поміщено до сейф пакету NPU 5501910: штани сірого кольору, які поміщено до паперового конверту з наліпкою № NPU 8669017; светр зеленого кольору, який поміщено до паперового конверту з наліпкою NPU 8669016.
Речові докази: мисливську рушницю «ТОЗ-34Р» серії НОМЕР_2 , яку поміщено до поліетиленового мішку з біркою Н45659634; стріляну гільзу з контейнером червоного кольору, яку поміщено до сейф-пакету NPU 5071766; набій до мисливської рушниці з контейнером зеленого кольору, який поміщено до сейф пакету NPU 5071765; ти набої до мисливської рушниці з контейнером червоного кольору, які поміщено до сейф пакету NPU 5501910: штани сірого кольору, які поміщено в паперового конверту з наліпкою № NPU 8669017; светр зеленого кольору, який поміщено до паперового конверту з наліпкою NPU 8669016 – знищити.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 28 жовтня 2002 року Любашівським РВ УМВС України в Одеській області, відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків не надані, зареєстрованого та мешканця за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової вибухо-технічної експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу №СЕ-19/116-25/31884-ФХВР в розмірі 12479 гривень 60 копійок, за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження».
Реквізити для сплати витрат на залучення експерта: Отримувач ГУК в Од. обл./м. Ананьїв/24060300, код ЄДРПОУ – 37607526, банк отримувача – Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок №UA608999980313070115000015634, код БК 24060300 – інші надходження.
Цивільний позов потерпілим та прокурором під час досудового розслідування та судового розгляду не пред`явлено.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався.
Інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не застосовувались.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим Кодексом, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через Ананьївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.
У відповідності до ч.15 ст.615 КПК України суд обмежився оголошенням резолютивної частини вироку, копію повного тексту вироку негайно після оголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя:                 ОСОБА_1