ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/1567/23 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Паламар П.Г., Суддя-доповідач Кобаль М.І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого Кобаля М.І.,
суддів Бужак Н.П., Черпака Ю.К.,
при секретарі: Литвин С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без участі сторін матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 21 січня 2026 року про повернення заяви про зміну способу виконання рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, Державної судової адміністрації України, третя особа: Рада суддів України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В :

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22.05.2023, яке набрало законної сили 16.08.2023 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема, зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області нарахувати та виплатити судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 суддівську винагороду, з 01.12.2022 по 31.12.2022 включно, з відрахуванням обов`язкових податків і зборів.
30.10.2025 Київське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України звернулося до суду із заявою про зміну порядку виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 у справі №580/1567/23, в якій просило змінити порядок виконання, шляхом винесення рішення про стягнення 75672 грн. з відрахуванням обов`язкових податків і зборів з Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області (далі по тексту - заява).
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 заяву Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України залишено без руху. Надано заявнику строк для усунення недоліків заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали, шляхом надання платіжного документу про сплату судового збору в сумі 726,72 грн.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 21 січня 2026 року повернуто заяву Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зміну способу виконання рішення заявнику. 
Не погоджуючись із вказаною ухвалою позивачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу на продовження розгляду.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.
Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі, зокрема, неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання (п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України).
Відповідно до ч. 2 ст.313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, не перешкоджає слухання справи.
Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржувану ухвалу скасувати, виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Так, матеріалами справи підтверджується, що ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 21 січня 2026 року повернуто заяву Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зміну способу виконання рішення заявнику. 
Приймаючи рішення про повернення заявнику вказаної заяви, суд першої інстанції керувався тим, що позивачем не виконано вимог ухвали суду та не усунення недоліків заяви, яку залишено без руху в частині сплати судового збору за подання заяви про зміну способу виконання рішення, а тому заяву належить повернути заявнику без розгляду.
Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такою позицією суду першої інстанції, зважаючи на наступне.
Так, статтею 14 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також нормами Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
З аналізу наведеного вище вбачається, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.
Згідно з ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.
Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Отже, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Суд першої інстанції, приймаючи спірну ухвалу, виходив з того, що за подання до адміністративного суду заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення встановлена ставка судового збору у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Водночас, колегія суддів звертає увагу, що 14.11.2024 набрав чинності Закон України від 31.10.2024 № 4056-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з рішенням Конституційного Суду України від 13 травня 2024 року № 6-р(ІІ)/2024 щодо забезпечення принципу обов`язковості судового рішення» (далі - Закон № 4056-ІХ).
Законом № 4056-ІХ внесено зміни до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», відповідно до яких судовий збір не справляється за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення (п. 2).
Отже, з 14.11.2024, дати набрання чинності Законом № 4056-ІХ, за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення судовий збір не справляється.
Колегія суддів враховує, що заява про зміну способу і порядку виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 у справі № 580/1567/23 подана Київським міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції України 30.10.2025, тобто після набрання чинності Законом № 4056-ІХ, в силу чого станом на дату її подання судовий збір сплаті не підлягав.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції, не зачіпаючи суті спірних правовідносин, доходить висновку, що суд першої інстанції, повертаючи заяву про зміну способу та порядку виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 у справі № 580/1567/23, дійшов до помилкового висновку щодо необхідності сплати заявником судового збору.
Також, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції помилково застосовано до спірних правовідносинах висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 17.05.2023 у справі № 260/5761/21, які не є релевантними обставинам в даній справі, оскільки стосуються порядку вчинення судом процесуальних дій у разі подання заяви без доказу сплати судового збору до 14.11.2024 - внесення змін до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір».
У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апелянта про порушення судом першої інстанції процесуальних норм права.
Аналіз наведених правових положень та обставин справи дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції для висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушенням норм процесуального права.
У зв`язку з вищезазначеним, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 169, 242, 308, 310, 315, 320, 321, 325, 378 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 21 січня 2026 року про зміну способу виконання рішення - скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Н.П. Бужак

Ю.К. Черпак

Повний текст виготовлено року 14.04.2026 року