Справа № 569/15614/24

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2026 року 
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючої судді - Панас О.В.
при секретарі судового засідання - Алексейчук Ю.М.
з участю:
представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шаблія В.І.
представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Дупака В.Г.
представника третьої особи - Мороз В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Рівному у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Споживчого житлово-будівельного кооперативу «Котедж Плюс», ОСОБА_2 , третя особа ОСББ «Транспортне-16» про витребування нежитлового приміщення , -
в с т а н о в и в:
У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Споживчого житлово-будівельного кооперативу «Котедж Плюс», ОСОБА_2 , третя особа ОСББ «Транспортне-16» про витребування нежитлового приміщення .
Просила витребувати у ОСОБА_2 на користь (у власність)ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ "ТРАНСПОРТНЕ-16" (Україна, 33017, Рівненська обл., місто Рівне, вул.Транспортна, будинок 16, ідентифікаційний код 43769241) нежитлове приміщення, XVIII, об`єкт житлової нерухомості: Ні, Загальна площа (кв.м): 44.4, матеріали стін: цегла, Опис: XVIII. Допоміжне - 44,4 кв.м., Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2187579456101, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
Свою вимогу обґрунтовує тим, що 01 лютого 2016 року Позивач подав письмову заяву про вступ до СПОЖИВЧОГО -ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНОГО КООПЕРАТИВУ "КОТЕДЖ ПЛЮС", після вступу, 02 лютого 2016 року між Позивачем та Відповідачем було договір про асоційоване членство №08/02, далі за текстом договір, за умовами якого Позивач зобов`язався сплатити Відповідачу пайові внески у розмірах визначених договором, а Відповідач за рахунок пайових внесків Позивача та пайових внесків інших членів Відповідача зобов`язався організувати будівництво Об`єкту будівництва - житлових будинків в АДРЕСА_2 (згідно наказу управління архітектури та містобудування виконкому Рівненської міської ради № 140 від 16.08.2016 адресу змінено на АДРЕСА_2 ), здати його в експлуатацію, а за рахунок пайових внесків Учасника передати у власність Позивачу приміщення у вказаному Об`єкті будівництва на умовах, встановлених даним Договором та за умови повної сплати позивачем суми пайового внеску, встановленої даним Договором.
За умовами пункту 3.1. договору вартість квартири обумовленої в п.2.2 договору складає 521 400,00 (п`ятсот двадцять одна тисяча чотириста грн.).
Позивач виконав свої зобов`язання за договором та сплатив вартість квартири, що підтверджується квитанцією №0ХХZ44586 від 09.02.2016.
Внаслідок виконання своїх договірних зобов`язань Позивач став власником квартири АДРЕСА_3 загальною площею 78,8 м2. 29.09.2017 Відповідач передав будинок в управління управляючій компанії ТОВ "УК "ЧИСТОТА І ПОРЯДОК , що підтверджується актом приймання-передачі житлового комплексу, або його частини в управління з управління від 29.09.2017, а 25.08.2020 було створено ОСББ "ТРАНСПОРТНЕ-16".
Керівником Відповідача Семенюком І.Ю. Позивачу також було запропоновано придбати нежитлове приміщення в багатоквартирному будинку за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 44 м2 за ціною 17 900,00 доларів США, яке буде виділене пізніше. Обов`язковою умовою була передача коштів через касу Відповідача. Позивачем були сплачені такі кошти, що підтверджується розпискою від 08.02.2016, яка містить підпис керівника та печатку Відповідача.
Тобто Позивач сплатив Відповідачу пайові внески за два приміщення, натомість отримав у власність лише одне приміщення - квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 78,8 м2 вартістю 521 420,00 (п`ятсот двадцять одна тисяча чотириста грн.).
Інше нежитлове приміщення багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2187579456101 за ціною 17 900,00 доларів США, яке мало бути виділене пізніше, Позивач отримав в користування та користується ним з вересня 2017 року. Вказана обставина підтверджується у тому числі довідкою ОСББ «ТРАНСПОРТНЕ-16» від 31.08.2024, в якій вказано, що Позивач користується допоміжним приміщенням багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2187579456101, з моменту створення ОСББ "ТРАНСПОРТНЕ-16" по день видачі цієї довідки.
З огляду на вищевказане Позивач має право розпоряджатися спільним майном багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_2 , як член СПОЖИВЧОГО ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНОГО КООПЕРАТИВУ "КОТЕДЖ ПЛЮС", як співвласник багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_2 , як член ОСББ ТРАНСПОРТНЕ-16", однак Позивачу стало відомо, що допоміжне приміщення було подароване ОСОБА_2 на підставі договору дарування, серія та номер: 2145, виданий 18.05.2024, видавник:Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Піддубна Л.П.
Позивач користується Допоміжним приміщенням на підставі передачі такого майна йому в користування Відповідачем - СЖБК "КОТЕДЖ ПЛЮС" , після переходу будинку в управління ОСББ "ТРАНСПОРТНЕ-16" Позивач користується майном з дозволу ОСББ "ТРАНСПОРТНЕ-16", вищевказане підтверджується довідкою ОСББ "ТРАНСПОРТНЕ-16", однак після переходу права власності на Допоміжне приміщення до Відповідача ОСОБА_2 Позивач не може володіти майном на законних підставах, так як відсутні будь які договірні відносини із ОСОБА_2 , яка набула право власності на Допоміжне приміщення з порушенням закону.
Представник позивачки адвокат Шаблій В.І., який діє згідно ордеру серія ВК № 1174117 від 01.06.2025 р. в судовому засіданні позов підтримав у межах доводів , просив задовольнити.
Представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Дупак В.Г., який дії згідно ордеру Серія ВК № 1160884 від 19.02.2025 в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав викладених у письмових поясненнях.
Свою правову позицію обґрунтував тим, що відповідно до довідки СПОЖИВЧО ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНОГО КООПЕРАТИВУ "КОТЕДЖ ПЛЮС": «...приміщення за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, вул. Транспортна, 16, загальною площею 44 м.кв., є таким що за своїми технічними та юридичними характеристиками не є допоміжним, та у ньому не знаходитися технічне обладнання будинку за адресою: АДРЕСА_2 (інженерні комунікації та технічні пристрої, які необхідні для забезпечення санітарно-гігієнічних умов і безпечної експлуатації квартир тощо).
Без доступу до даного приміщення експлуатація житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 є можливою. Дане приміщення не використовувалось для обслуговування багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 та є нежитловим приміщенням, яке може використовуватись, як комерційне.
Приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 44 м.кв., зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2187579456101 є ізольованим приміщенням в багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що не належить до житлового фонду та є самостійним об`єктом нерухомого майна, оскільки зі стадії проектування, тобто з самого початку, воно будувалось з цільовим призначенням - для потреб непромислового характеру (розміщення магазину, перукарні, офісу, складу, поштового відділення тощо).   
Вказує, що Позивач користувалась даним приміщенням для розміщення великої кількості взуття та одягу, якими Позивач торгує.
Позивачем сплачувалась щомісячна орендна плата у розмірі – 8000,00 грн. за користування даним приміщенням, для своїх бізнес цілей. 
Також, у цій справі інтереси Позивача не співпадають з інтересами співвласників. Витребовуючи на свою користь спірне майно, позивач має власну, окрему від інтересів співвласників, матеріально-правову зацікавленість щодо об`єкта нерухомості. Таким чином, ОСОБА_1 є неналежним позивачем в даній справі, оскільки діє виключно в своїх інтересах, порушуючи інтереси співмешканців будинку. Крім того, Позивач залучає Відповідача СПОЖИВЧИЙ ЖБК "КОТЕДЖ ПЛЮС", проте позовні вимоги до вказаного Відповідача в даній позовній заяві відсутні. Просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.
Представник Споживчого ЖБК «Котедж Плюс», будучи належним чином повідомленим про дату судового засідання рекомендованою кореспонденцією у судове засідання не з`явився повторно, відзив не подав, причину неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у їх відсутність до суду не звертався. Поштові відправлення повернулися до суду не врученими із відміткою про відсутність адресату за вказаною адресою.
Представник третьої особи, без самостійних позовних вимог ОСББ «Транспортне-16» Мороз В.В., в судовому засіданні підтримав заяву подану головою ОСББ «Транспортне-16», вказав що майно, яке є предметом спору у цій справі є допоміжним приміщенням для забезпечення експлуатації будинку, зокрема, у вказаному допоміжному приміщенні знаходяться загальнобудинкові комунікації, у тому числі труба каналізаційна загальнобудинкової каналізаційної мережі.
Про те, що спірне приміщення є допоміжним вказано безпосередньо в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (довідка № 388583040 від 27.07:2024 приєднана до позову) .
Враховуючи те, що ОСББ "ТРАНСПОРТНЕ-16" не приймало будь-яких рішень щодо спірного майна, у тому числі шляхом проведення загальних зборів, ОСББ "ТРАНСПОРТНЕ-16" позовні вимоги визнає. Не заперечив проти їх задоволення 
Згідно з ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. 
За наведених обставин, суд вважає, що відповідач Споживчий ЖБК «Котедж Плюс» у належний спосіб був повідомлений про дату судового засідання , а тому у відповідності до ч.1ст.223 ЦПК можливо розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у справі матеріалів. Ухвалою суду від 23.08.2024 позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху.
Ухвалою суду від 23.08.2024 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Ухвалою суду від 10.09.2024, позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу. 
Постановою Рівненського апеляційного суду від 05.12.2024, ухвалу скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Ухвалою суду від 31.01.2025 відкрите загальне позовне провадження, призначене підготовче засідання з викликом сторін.
Ухвалою суду від 20.03.2025 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Ухвалою суду від 24.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні з викликом учасників справи.
Ухвалою суду на місці задоволено клопотання представника позивача про долучення письмових доказів.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов на наступних висновків.
Судом встановлено, що 01.02.2016 року ОСОБА_1 подала письмову заяву про вступ до СПОЖИВЧОГО -ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНОГО КООПЕРАТИВУ "КОТЕДЖ ПЛЮС".
02.02.2016 року між позивачем ОСОБА_1 та та відповідачем Споживчим житлово-будівельним кооперативом «Котедж Плюс» було укладено договір про асоційоване членство №08/02, далі за текстом договір, за умовами якого Позивач зобов`язався сплатити Відповідачу пайові внески у розмірах визначених договором, а Відповідач за рахунок пайових внесків Позивача та пайових внесків інших членів Відповідача зобов`язався організувати будівництво Об`єкту будівництва - житлових будинків в АДРЕСА_2 (згідно наказу управління архітектури та містобудування виконкому Рівненської міської ради № 140 від 16.08.2016 адресу змінено на АДРЕСА_2 ), здати його в експлуатацію, а за рахунок пайових внесків Учасника передати у власність Позивачу приміщення у вказаному Об`єкті будівництва на умовах, встановлених даним Договором та за умови повної сплати позивачем суми пайового внеску, встановленої даним Договором.
За умовами пункту 3.1. договору вартість квартири обумовленої в п.2.2 договору складає 521 400,00 (п`ятсот двадцять одна тисяча чотириста грн.).
Позивач виконавши свої зобов`язання за договором та сплативши вартість квартири, що підтверджується квитанцією №0ХХZ44586 від 09.02.2016 набула у власність кв. АДРЕСА_3 загальною площею 78,8 м2.
29.09.2017 СЖБК «Котедж Плюс» передав будинок в управління управляючій компанії ТОВ "УК "ЧИСТОТА І ПОРЯДОК , що підтверджується актом приймання-передачі житлового комплексу, або його частини в управління з управління від 29.09.2017, а 25.08.2020 було створено ОСББ "ТРАНСПОРТНЕ-16".
З оглянутої розписки складеної 08.02.2016 р. керівником СЖБК «Котедж Плюс» ОСОБА_3 вбачається, що він взяв у ОСОБА_1 17 900,00 доларів США в рахунок плати за квартиру по АДРЕСА_4 перша черга будівництва 2 під`їзду Ш поверх. Розписка містить підпис керівника та печатку СЖБК «Котедж Плюс».
У довідці ОСББ «ТРАНСПОРТНЕ-16» від 31.08.2024, вказано, що ОСОБА_1 користується допоміжним приміщенням багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2187579456101, з моменту створення ОСББ "ТРАНСПОРТНЕ-16" по день видачі цієї довідки.
З оглянутого судом договору дарування від 18.05.2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Піддубна Л.П., зареєстрованого у реєстрі за № 2145, ОСОБА_2 набула у власність нежитлове приміщення, XVIII, об`єкт житлової нерухомості: Ні, Загальна площа (кв.м): 44.4, матеріали стін: цегла, Опис: XVIII. Допоміжне - 44,4 кв.м., Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2187579456101, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . 
Право власності ОСОБА_2 підтверджується оглянутою інформаційною довідкою № 388583040 від 27.07.2024 та витягом з Державного реєстру речових прав № 379159443 від 18.05.2024.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.
Нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна. Допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення).
Аналогічні визначення термінів «допоміжні приміщення» та «нежитлові приміщення» наведені у статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (у редакції, чинній на час укладення спірних договорів купівлі-продажу), відповідно до якої допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення).
Нежиле приміщення - приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин.
Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними;
Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Аналогічні приписи містить пункт 2 статті 10-Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», відповідно до якого власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Офіційне тлумачення положень п. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» наведено у рішенні Конституційного Суду України від 02 березня 2004 року № 4- рп/2004, відповідно до якого допоміжні приміщення (підвали сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків.
Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. У рішенні Конституційного Суду України від 09 листопада 2011 року №14- рп/2011 додатково роз`яснено, що положення пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» необхідно розуміти так, що власники квартир дво- або багатоквартирних житлових будинків та житлових приміщень у гуртожитку, незалежно від підстав набуття права власності на такі квартири, житлові приміщення, є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою. Допоміжні приміщення, відповідно до частини другої статті 10 Закону, стають об`єктами права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку, тобто їх спільним майном, одночасно з приватизацією громадянами квартир. Для підтвердження набутого в такий спосіб права не потребується вчинення будь-яких інших додаткових юридичних дій. Власникам квартир немає необхідності створювати з цією метою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.07.2018 року у справі № 916/2069/17, від 22.11.2018 року у справі № 904/1040/18, від 15.05.2019 року у справі № 906/1169/17, від 04.12.2019 року у справі № 903/127/19.
На відміну від допоміжного приміщення будинку, тобто приміщення, призначеного для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення), нежитлове приміщення (група нежитлових приміщень) будинку - сукупність нежитлових приміщень, які мають сполучення між собою та окремий вихід на сходову клітку, коридор або земельну ділянку чи прилеглу територію і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин.
У житлових будинках можуть бути як допоміжні, так і нежилі приміщення, які мають окреме, незалежне призначення (магазини, кафе, перукарні, художні майстерні тощо). У багатоквартирних жилих будинках розташовуються і нежилі приміщення, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об' єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять (частина третя статті 4 ЖК УРСР) і в результаті приватизації квартир такого будинку їх мешканцями право власності в останніх на ці приміщення не виникає.
Для розмежування допоміжних приміщень багатоквартирного жилого будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку і входять до житлового фонду, та нежилих приміщень, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять, слід виходити як з місця їхнього розташування, так і із загальної характеристики сукупності властивостей таких приміщень, зокрема способу і порядку їх використання. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 598/175/15-ц (провадження № 14-363цс19);
З дослідженої судом довідки, виданої ОСОБА_2 , Споживчим ЖБК «Котедж Плюс», встановлено , що голова коперативу А.Остапчук зазначив, що спірне нежитлове приміщення є власністю ОСОБА_2 , яка зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2187579456101, а саме приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 44 м.кв., є таким що за своїми технічними та юридичними характеристиками не є допоміжним, та у ньому не знаходиться технічне обладнання будинку за адресою: АДРЕСА_2 (інженерні комунікації та технічні пристрої, які необхідні для забезпечення санітарно-гігієнічних умов і безпечної експлуатації квартир тощо).
Без доступу до даного приміщення експлуатація житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Дане приміщення не використовувалось для обслуговування багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 та є нежитловим приміщенням, яке може використовуватись, як комерційне.
Приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 44 м.кв., зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2187579456101 є ізольованим приміщенням в багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що не належить до житлового фонду та є самостійним об`єктом нерухомого майна, оскільки зі стадії проектування, тобто з самого початку, воно будувалось з цільовим призначенням - для потреб непромислового характеру (розміщення магазину, перукарні, офісу, складу, поштового відділення тощо).
З оглянутих судом копій транзакцій вбачається, що з липня 2024 року по січень 2025 року від ОСОБА_4 поповнювалася картка на суми 6500 грн., 8000,00 грн. щомісячно. Як стверджував представник відповідачки адвокат Дупак В.Г., ОСОБА_5 сплачувала ОСОБА_2 орендну плату на оренду спірного нежитлового приміщення. Позивачкою не надано, а судом не встановлено належних та допустимих доказів на спростування даного факту.
Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно із ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи законних інтересів. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність , допустимість, достовірність кожного доказу окремо у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів), як встановлено статтею 89 ЦПК України. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Спосіб захисту, передбачений статтею 392 ЦК України є різновидом загального способу захисту - визнання права, а тому його може бути використано в зобов`язальних відносинах за відсутності іншого, окрім судового, шляху відновлення порушеного права.
Тобто зазначений спосіб захисту як різновид загального способу захисту - визнання права може бути використаний не тільки в речово-правових відносинах, але й у зобов`язально-правових, так як сам по собі факт перебування осіб у тих чи інших відносинах, у тому числі договірних, не може перешкоджати застосуванню до цих відносин норм інститутів загальної частини цивільного права.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.
У даному спорі позивачка має довести, що передача майна третій особі є способом захисту її порушеного права (наприклад, у договорах, де позивач інвестував , але право власності має набути інша особа).
Як встановлено судом, ОСОБА_2 належить на праві приватної власності нежитлове приміщення, XVIII, об`єкт житлової нерухомості: Ні, Загальна площа (кв.м): 44.4, матеріали стін: цегла, Опис: XVIII. Допоміжне - 44,4 кв.м., Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2187579456101, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Майно набуте згідно нотаріально посвідченого договору. Договір ніким не оспорювався. ОСОБА_2 є добросовісним набувачем. 
Позивачка не була, не являється власницею спірного приміщення, та не претендує на його власність.
Відповідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб.
За ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
За ст. 386 ЦК України, Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до положень ст.ст. 387, 388 ЦК України, власник майна наділений правом витребування майна із чужого незаконного володіння
Право власності є непорушним. Якщо позивач не є власником і не є представником власника, суд залишає такий позов без задоволення.
Отже, з`ясувавши повно та всебічно обставини, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку що позовна заява ОСОБА_1 до Споживчого житлово-будівельного кооперативу «Котедж Плюс» , ОСОБА_2 до задоволення не підлягає .
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 ЦПК України, суд, – 
в и р і ш и в:
ОСОБА_1 відмовити у задоволенні позову до Споживчого житлово-будівельного кооперативу «Котедж Плюс», ОСОБА_2 , третя особа ОСББ «Транспортне-16» про витребування нежитлового приміщення .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 , НОМЕР_1 . 
Відповідач: Споживчий житлово-будівельний кооператив «Котедж Плюс» , місцезнаходження: 33014, Рівненська обл., м.Рівне, вул.С.Васильченка, буд.26, код ЄДРПОУ 33001294.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_6 .
Третя особа: ОСББ «Транспортне-16» , місцезнаходження: 33017, м.Рівне, Транспортна, 16, код ЄДРПОУ 43769241.
Повний текст рішення виготовлено – 02.04.2026 

Суддя О.В.Панас