Справа №534/628/26
Провадження №3/534/87/26

ПОСТАНОВА
 
Іменем України

06 квітня 2026 року 	м. Горішні Плавні 	

Суддя Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області Малюк Марина Вікторівна, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого у ПрАТ «Полтавський ГЗК»,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 1631 КУпАП,

встановила:

1. До Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області із Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (м. Дніпро) надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за частиною 1 статті 1631 КУпАП.
Формулювання обставин правопорушення, яке пред`являлось особі у протоколі та визнане суддею недоведеним.
2. За змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 25.02.2026 №116/32-00-50-01, складеного головним державним інспектором відділу податкового адміністрування підприємств гірничо – добувної галузі Криворізького управління податкового адміністрування підприємств Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ОСОБА_3 , встановлено, що: « ОСОБА_1 – фінансовий директор ПрАТ «Полтавський ГЗК»: порушив п.44.1 ст.44, п.п. «а» п. 198.1, абзаців першого - третього п. 198.2, абзаців першого - другого п.198.3, п.198.6 ст. 198 розділу V Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено завищення податкового кредиту декларації з ПДВ за листопад 2025 на суму ПДВ 43 555,00 грн.
Вищезазначене призвело до порушення п.200.1, абз. в) п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в наслідок чого встановлено завищення суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за листопад 2025 на суму ПДВ 43 555,00 грн.
Відповідальність передбачена частиною 1 статті 1631 КУпАП.»
3. Будучи повідомленим у встановленому законом порядку про розгляд справи, у судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Надав суду письмові пояснення, в яких просив закрити провадження у справі, розгляд справи провести за його відсутності. 
3.1. Основні доводи особи, яка притягається:
- особами, якими складено протокол, порушено порядок проведення перевірки;
- податкові рішення №000/144/5001 від 25.02.2026, №000/145/5001 від 25.02.2026, видані Східним МУ ДПС на підставі Акту від 29.01.2026 №64/32-00-50-01/00191282 оскаржені до Полтавського окружного адміністративного суду, тобто акт перевірки контролюючого органу в розумінні положень статті 56 Податкового кодексу не є узгодженим;
- протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог статті 254 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам;
- правопорушення не є триваючим, на час надходження до суду матеріалів про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 38 КУпАП.
Оцінка та висновки суду
4. Відповідно до положень ч ч. 1 та 2 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
5. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
6. Згідно зі статтями 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
7. У пункті частини 1 статті 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.
8. Склад адміністративного правопорушення – це передбачена нормами права сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.
9. Він складається з: об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони.
10. Об`єктивна сторона правопорушення – це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.
11. Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).
12. Відсутність хоча б одного елементу складу адміністративного правопорушення виключає адміністративну відповідальність.
13. Суддя, дослідила матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , оцінила наявні в ній докази, дійшла таких висновків.
14. Згідно з частиною 1 статті 163-1 КУпАП, адміністративна відповідальність застосовується за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
15. Отже, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 163-1 КУпАП, є порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
15.1. Водночас диспозиція частини 1 статті 163-1 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст.
15.2. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП. 
16. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
17. Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо (частина перша статті 251 КУпАП), а обов`язок щодо їх (доказів) збирання покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених законом (частина друга статті 251, стаття 255 КУпАП).
18. Відповідно до вимог статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом, в якому фіксуються дані про вчинення особою адміністративного правопорушення, які встановлюються на підставі доказів, що мають відповідати вимогам про належність та допустимісь.
19. Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення як документа, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів. 
20. Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
21. Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в податкових органах, а також процедуру складання протоколів про адміністративні правопорушення, розгляду справ про адміністративні правопорушення податковими органами, ведення діловодства у справах про адміністративні правопорушення, а також забезпечення належного розгляду скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення регулюється Інструкцією з оформлення податковими органами матеріалів про адміністративні правопорушення № 566 від 02.07.2016 (затверджена Наказом Міністерства фінансів України 02.07.2016р. та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.08.2016 за 1046/29176) (далі - Інструкція №566).
22. У протоколі під час його складання обов`язково зазначається стаття КУпАП, згідно з якою передбачено адміністративну відповідальність. При викладенні обставин правопорушення у протоколі вказуються місце та час його вчинення, суть адміністративного правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, стосовно якої складається протокол, та які положення законодавства порушено. На підтвердження чого свідчить пункт 6 Розділу II Інструкції №566.
23. Аналіз вимог статті 256 КУпАП та Інструкції №566 дозволяє дійти висновку, що формулювання суті правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 163-1 КУпАП, повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають викладатись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.
24. Наголошую, що складений стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення від 25.02.2026 №116/32-00-50-01 не відповідає цим вимогам, оскільки в ньому не конкретизовано «суть адміністративного правопорушення», фактично не зазначено об`єктивної сторони правопорушення, яка б відповідала диспозиції частини 1 статті 163-1 КУпАП, оскільки її складові не розкриті. 
25. Посадовими особами ДПС не зазначено, які конкретно порушення ведення податкового обліку допустив власно директор фінансовий ПрАТ «Полтавський ГЗК», зокрема не зазначено:
- повноваження цієї посадової особи, його службові обов`язки та нормативні акти, що їх визначають (загальні та/або локальні), 
- конкретні дії чи бездіяльність, які в межах повноважень мав вчинити але не вчинив, або вчинив із порушеннями правил ведення податкового обліку,
а лише перераховані норми Податкового кодексу України, які нібито ним порушено.
26. Суддя зауважує, що докази того, що до службових обов`язків директора фінансового ПрАТ «Полтавський ГЗК» входять обов`язки з приводу ведення податкового обліку на підприємстві, матеріали адміністративного провадження не містять. 
27. Таким чином, за відсутності у протоколі відомостей щодо конкретних дій чи бездіяльності ОСОБА_1 неможливо встановити фактичні обставини адміністративного правопорушення, у вчиненні якого податковими органами обвинувачується особа, та перевірити наявність в його діях складу, а саме об`єктивної сторони інкримінованого правопорушення. 
28. У розумінні статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення разом із долученими до нього матеріалами про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі (див пункти 17,18 цієї постанови) .
29. Зважаючи на викладене, суддя доходить переконання, що складений протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам законодавства, зокрема нормам статті 256 КУпАП та пункту 6 Розділу II Інструкції №566, тож є недопустимим доказом.
30. Суддя зазначає також про інші порушення, допущені посадовими особами ДПС при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення. 
31. У протоколі про адміністративне правопорушення міститься інформація, що порушення встановлено на підставі акта від 29.01.2026 №64/32-0050-01/00191282 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПрАТ «Полтавський ГЗК» з питань законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та від`ємного значення податку на додану вартість по податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2025 року з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків.
32. Разом з тим, до матеріалів справи, наданих суду, представником ДПС долучено копію акта не в повному обсязі, а лише перші два аркуші та два останні аркуші із зальних 49-ти аркушів. Тож, суд фактично позбавлений можливості в повному обсязі дослідити складений під час перевірки акт, встановити на підставі яких саме документів було встановлено, що дії чи бездіяльність ОСОБА_1 призвели до інкримінованих йому порушень податкового законодавства, та взагалі встановити які саме дії чи бездіяльність останнього стали підставою для складання щодо нього адміністративного протоколу.
33. У відповідності до пункту 86.1 статті 86 ПК України акт перевірки - це документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає результати. 
34. Тобто, акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства. При цьому акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не породжує, не змінює не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальності.
35. Висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій інспекторів та не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов`язків.
36. У своїй практиці Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність.
37. Таким чином, акт перевірки не може слугувати належним та допустимим доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 163-1 КУпАП, оскільки в силу норм ПК України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.
38. Згідно з пунктом 86.8 статті 86 ПК, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
39. Відповідно до вимог пункту 56.1 статті 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
40. У письмових поясненнях особа, яка притягається, зазначає, що податковим органом на підставі цього акта перевірки прийняті податкові повідомлення-рішення №000/144/5001 та №000/145/5001 від 25.02.2026, які оскаржені підприємством у судовому порядку.
41. Частиною третьою статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» передбачено, що суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
42. До Єдиного державного реєстру судових рішень внесено ухвалу, постановлену Полтавським окружним адміністративним судом 30.03.2026, справа №440/3006/26, якою відкрите провадження в адміністративній справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №000/145/5001 від 25.02.2026 .
Також до Єдиного державного реєстру судових рішень внесено ухвалу, постановлену Полтавським окружним адміністративним судом 01.04.2026, справа №440/3005/26, якою відкрите провадження в адміністративній справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №000/144/5001 від 25.02.2026.
43. Зважаючи на це суддя доходить висновку, що акт перевірки контролюючого органу в розумінні положень статті 56 Податкового кодексу не є узгодженим. 
44. Тож, на час розгляду цієї справи судом процедура адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень на підставі акта перевірки триває, тому акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки від 29.01.2026 №64/32-0050-01/00191282 не може бути визнаний доказом вини особи за відсутності інших доказів у справі.
45. У справі відсутні інші докази, на підставі яких суддя мала б можливість пересвідчитися без законного сумніву у вчиненні особою, яка притягається, адміністративного правопорушення.
46. Наголошую, що суддя не може перебирати на себе обов`язки сторони обвинувачення та збирати самостійно докази у справі про адміністративне правопорушення, позаяк відповідний обов`язок згідно з приписами статті 251 КУпАП покладено на посадову особу, якою складено протокол про адміністративне правопорушення.
47. Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно з частиною другою статті 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
48. Зазначене узгоджується із судовою практикою ЄСПЛ, згідно з якою: «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України" (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey).
49. Згідно з цією позицією ЄСПЛ: «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».
50. Наголошую, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події і складу адміністративного правопорушення та вини її у його вчиненні, що має бути підтверджено належними та допустимими доказами. 
51. Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
52. Зважаючи на це, суддя зазначає, що матеріали справи не дозволяють поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 1631 КУпАП. Відтак, на підставі пункту 1 статті 247 й пункту 3 частини першої статті 284 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.
53. Керуючись ст ст. 1631 (частина 1), 247, 283,294 КУпАП, суддя, -

постановила:
1. Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1  за частиною 1 статті 1631 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
2. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. 
3. Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Марина МАЛЮК