Справа №577/3574/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Гетьман В. В.	
Номер провадження 33/816/465/26 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 червня 2025 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, - 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.06.2025 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік за те, що він 16.06.2025 р. о 17.40 год. в с. Салтикове, Конотопського р-ну, Сумської обл. по вул. Соборній, 12, керував мотоциклом “Вайпер 150” д.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці, хитка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.06.2025 року, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування вимог поновлення строку на апеляційне оскарження постанови вказував, що не був повідомлений про день та час розгляду стосовно нього справи, постанову в день її прийняття не отримував та засобами поштового зв`язку постанова надіслана йому не була. Про існування постанови він дізнався 27.07.2025 року коли на його банківські рахунки державним виконавцем було накладено арешт. 
30.07.2025 року йому було надано матеріали виконавчого провадження для ознайомлення і саме тоді йому стало відомо, що виконавче провадження, де він є боржником, відкрито на підставі оскаржуваної постанови. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що в матеріалах справи відсутні відеозаписи, які б підтверджували факт керування ним мотоциклом, оскільки коли до нього під`їхали працівники поліції він просто знаходився на подвір`ї, а тому суд першої інстанції не мав підстав вважати, що матеріали справи містять достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження його вини. 
Отже, вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, що мало наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, наявність складу якого у його діях матеріалами справи не доведено. 
У судове засідання призначене на 09 год 00 хв 13 лютого 2026 року, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце апеляційного розгляду, не з`явився. Клопотань про відкладення судового розгляду, від останнього не надходило. 
Згідно з ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Враховуючи вищезазначене, з метою розгляду справи про адміністративне правопорушення у розумні строки, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд поданої апеляційної скарги на постанову судді Конотопського міськрайонного суду м. Суми від 27 червня 2025 року, у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і в даному випадку право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя не є порушеним.
Тому, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні 27 червня 2025 року ОСОБА_1 присутній не був, копію оскаржуваної постанови не отримував. Тому враховуючи вказані обставини, з метою забезпечення особі її права доступу до правосуддя для захисту своїх прав, апеляційний суд вважає за необхідне поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності строк на апеляційне оскарження постанови судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 червня 2025 року, як такий, що пропущений ним з поважних причин.

Щодо оскаржуваної постанови, яку апелянт просив скасувати, а провадження у справі закрити, то тут апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а згідно ст. 248 цього Кодексу розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і судом, який розглядає справу.
Згідно вимог ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи, а відповідно до п. п. 2, 3 ст. 278 цього Кодексу, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, крім іншого, такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення та чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення суду, розгляд справи 27 червня 2025 року відбувся у відсутності ОСОБА_1 . 
Разом з тим, матеріали справи не містять підтвердження належного повідомлення ОСОБА_1 про час, дату та місце розгляду справи відносно нього. Так, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 27 червня 2025 року о 09:00 год у Конотопському міськрайонному суді Сумської області, однак ОСОБА_1 копію протоколу не отримував. 
За таких обставин, враховуючи допущені судом першої інстанції порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови, як це передбачено п. 3 ч. 8 ст.294 КУпАП.
При постановленні нової постанови, та перевіряючи наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
На думку апеляційного суду, факт скоєння вказаного правопорушення ОСОБА_1 за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 363760 від 16.06.2025 р., який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП; 
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд не проводився, оскільки водій відмовився від проходження огляду;
- відеозаписом, з якого вбачається, що за транспортним засобом мотоциклом Вайпер 150 д.н.з. НОМЕР_1 , який рухається вулицею слідує екіпаж патрульної поліції. Біля домоволодіння водій здійснює зупинку, та до водія одразу ж підходять працівники поліції. Під час спілкування працівників поліції з водієм у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці (агресивна реакція на законні вимоги працівників поліції, надмірна збудженість). Враховуючи вищевказані ознаки, водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу або у найближчому закладі охорони здоров`я, від чого останній відмовився 
Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.
Щодо доводів апелянта про те, що матеріали справи не містять жодного доказу, що саме він здійснював керування транспортним засобом у момент виявлення правопорушення, то їх апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються відеозаписами, зокрема записом з відео-реєстратора (відео-файл «VID_20250618_WA0001»), на якому зафіксовано рух транспортного засобу - мотоциклу Вайпер 150 д.н.з. НОМЕР_1 , його зупинку біля будинку та водія, як в подальшому було встановлено ОСОБА_1 , який виходить із-за керма й прямує до подвір`я. Оскільки екіпаж поліції слідував безпосередньо за вказаним мотоциклом і зафіксував як на відео-реєстратор, так і на боді-камери відсутність інших осіб під час руху транспортного засобу і після його зупинки, то факт керування саме апелянтом є очевидним і беззаперечним.
Заперечення ОСОБА_1 факту керування безпосередньо на місці події суд розцінює як спосіб реалізації права на захист з метою уникнення відповідальності, що не підтверджується об`єктивними обставинами справи.
З огляду на викладене, доводи апелянта щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - є неспроможними та такими, що спростовуються дослідженими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд виходить з такого.
Так, відповідно ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.
Зі змісту ст. 33 КУпАП вбачається, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах статті, яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Отже, апеляційний суд, накладаючи адміністративне стягнення, враховуючи особу ОСОБА_2 , те що він притягується до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку, й інші обставини справи, вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Разом з цим, у зв`язку з накладенням стягнення за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 слід стягнути й судовий збір, передбачений ст.40-1 КУпАП.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 червня 2025 року. 
Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.06.2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік – скасувати.
Постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп.
Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови стягується:
- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
- витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.