ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2026 р. 	Справа № 440/6516/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Русанової В.Б. , Бегунца А.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.12.2025, головуючий суддя І інстанції: О.О. Кукоба, м. Полтава, повний текст складено 04.12.25 у справі № 440/6516/25
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області   
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУПФ України в Полтавській області), у якому просив:
- визнати протиправними дії ГУПФ України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років згідно з поданням ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.01.2025 за №ФП-66287;
- зобов`язати ГУПФ України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням пільгової вислуги років, згідно з частиною третьою статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року адміністративний позов залишено без задоволення.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В апеляційній скарзі позивач зазначає, що суд першої інстанції не врахував доводи, викладені в позові, а надав перевагу запереченням відповідача, які не ґрунтуються на приписах чинного законодавства. Наводить обставини справи та нормативно-правове обґрунтування своїх вимог, викладених у позові.
За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду, та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, оскільки вважає доводи позивача безпідставними, а оскаржуване рішення ухваленим із дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що позивач з 01.08.1981 по 04.02.2000 проходив військову службу, що підтверджено витягом з послужного списку /а.с. 13/ та розрахунком вислуги років №1594 /а.с. 49/.
З 10.02.2000 ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 53% грошового забезпечення за посадою заступника начальника КП полку, що підтверджено розрахунком /а.с. 50/.
Станом на 21.07.1999 календарна вислуга років ОСОБА_1 становила 17 років 11 місяців 20 днів, а пільгова - 20 років 10 місяців 29 днів /а.с. 49/.
При призначенні позивачу пенсії за вислугу років з 10.02.2000 пенсійний орган врахував 21 рік вислуги /а.с. 50/.
01.03.2022 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 за №69/2022 "Про загальну мобілізацію" ОСОБА_1 призваний на військову службу та призначений на посаду помічника керівника польотами групи управління польотами Військової частини НОМЕР_1 /а.с. 13 - зі звороту/.
Наказом Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 30.07.2024 за №594 капітана ОСОБА_1 , помічника керівника польотами групи управління польотами НОМЕР_2 бригади тактичної авіації, звільнено з військової служби у відставку за підпунктом "а" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі) /а.с. 36/.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.10.2024 за №303 позивача з 10.10.2024 виключено зі списків особового складу та всіх видів утримання /а.с. 18/.
У наказі визначено, що вислуга років у Збройних Силах України становить: календарна - 21 рік 01 місяць 17 днів, пільгова - 02 роки 11 місяців 09 днів /а.с. 18/.
У розрахунку від 19.03.2024 за №131 вислуги років військовослужбовця ОСОБА_1 визначено, що станом на 10.10.2024 загалом вислуга років становить 24 роки 0 місяців 26 днів /а.с. 38/.
ІНФОРМАЦІЯ_2 16.01.2025 складено подання про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, у якому зазначено, що календарна вислуга років станом на 10.10.2024 для призначення пенсії складає 24 роки 00 місяців 26 днів /а.с. 31/.
22.01.2025 позивач звернувся до ГУПФ України в Полтавській області з заявою про призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", до якої долучені: подання від 16.01.2025 за №ФП-66287, витяги з наказів від 30.07.2024 за №594, від 10.10.2024 за №303, розрахунок від 19.03.2024 за №131 вислуги років військовослужбовця ОСОБА_1 , грошовий атестат від 14.10.2024 №232, довідка від 15.10.2024 за №1873 про додаткові складові грошового забезпечення /а.с. 31-42/.
Розпорядженням ГУПФ України в Полтавській області від 10.02.2025 за №282/1600-0203-11 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років, оскільки відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" після 01.10.2020 пенсія за вислугу років призначається у разі наявності на день звільнення з військової служби вислуги 25 календарних років і більше /а.с. 30/.
Позивач не погодився з діями пенсійного органу щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років та звернувся до суду з позовом у цій справі.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для нового призначення позивачу пенсії за вислугу років, оскільки право на вказаний вид пенсійного забезпечення ОСОБА_1 набув з 10.02.2000.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Закон №2262-ХІІ).
У силу частини першої статті 1 Закону №2262-ХІІ особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Відповідно до пункту "а" статті 1-2 Закону №2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу.
Частиною першою статті 2 Закону №2262-ХІІ визначено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.
А відповідно до частини третьої цієї статті, пенсіонерам із числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийняття за контрактом на військову службу чи службу цивільного захисту, в тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. Після звільнення із служби таких осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту до дня фактичного звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде меншим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу в особливий період.
Умови призначення пенсій за вислугу років визначені статтею 12 Закону №2262-ХІІ.
Зокрема, відповідно до пункту "а" статті 12 Закону №2262-ХІІ (у редакції на дату призначення позивачу пенсії за вислугу років у 2000 році) право на пенсію за вислугу років мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають на день звільнення зі служби вислугу на військовій службі або на службі в органах внутрішніх справ 20 років і більше.
Водночас станом на дату виникнення спірних відносин норма пункту "а" статті 12 Закону №2262-ХІІ викладена у новій редакції, відповідно до якої пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; (...) з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
Розмір пенсії за вислугу років визначено у статті 13 Закону №2262-ХІІ.
Так, відповідно до пункту "а" частини першої цієї статті (у редакції, чинній на дату призначення позивачу пенсії у 2000 році) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Згідно з частиною другою статті 13 Закону №2262-ХІІ у редакції, чинній на дату призначення позивачу пенсії, загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.
08.07.2011 прийнято Закон №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набув чинності 01.10.2011, підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ, зокрема у частині другій статті 13 цифри "90" замінено цифрами "80".
27.03.2014 прийнято Закон №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", який набрав чинності з 01.04.2014, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри "80" замінено цифрами "70".
Ці зміни набрали чинності з 01.05.2014.
Згідно з частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За приписами частини другої статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.
Частинами першою, другою статті 63 Закону №2262-ХІІ визначено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Процедуру подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 за №3-1 (далі - Порядок №3-1; в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).
Зокрема, згідно з пунктами 2, 3 розділу І Порядку №3-1 заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, за останнім місцем служби.
Заява ж про перерахунок пенсії (заява про призначення/перерахунок пенсії (додаток 1 до цього Порядку)), подається заявником до органу, що призначає пенсію.
Пунктом 6 розділу IV Порядку №3-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається органом, що призначає пенсію за місцем фактичного проживання особи, не пізніше 10 днів з дня надходження заяви.
Рішення за результатами розгляду заяви засвідчується підписом керівника органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в пенсійній справі.
Орган, що призначає пенсію, не пізніше 5 днів з дня прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії видає або направляє особі повідомлення із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії. 
У поданій до суду позовній заяві ОСОБА_1 предметом спору визначив правомірність дій відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії за вислугу років.
Так, за обставин справи, що розглядається, позивач у 1981-2000 роках проходив військову службу та йому з 10.02.2000 вперше призначена пенсія за вислугу років на підставі Закону №2262-ХІІ (вислуга років - 21 рік).
З 01.03.2022 по 10.10.2024 позивач проходив військову службу у Збройних Силах України за призовом під час мобілізації, після звільнення з військової служби звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за вислугу років на підставі Закону №2262-ХІІ з урахуванням додаткової вислуги років.
Однак, розпорядженням ГУПФ України в Полтавській області від 10.02.2025 за №282/1600-0203-11 відмовлено у призначенні позивачу пенсії за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з огляду на відсутність у нього календарної вислуги років тривалістю не менше 25 років.
Мотивуючи згадане розпорядження, відповідач зазначив про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії за вислугу років з урахуванням додаткової вислуги років, оскільки відповідно до пункту "а" статті 12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається у разі наявності у особи календарної вислуги років понад 25 років.
Оцінюючи правомірність рішення ГУПФ України в Полтавській області про відмову у призначенні позивачу пенсії за вислугу років, колегія суддів зазначає таке.
Матеріалами справи підтверджено, що позивачу з 10.02.2000 призначена пенсія за вислугу років у розмірі 53% грошового забезпечення (вислуга 21 рік).
Відповідач у заяві від 03.12.2025 повідомив, що у період проходження військової служби у Збройних Силах України з 01.03.2022 по 10.10.2024 позивачу нарахування та виплата пенсії не припинялась /а.с. 48, 52-53/.
Аналіз наведених вище приписів частини третьої статті 2 Закону №2262-ХІІ дає підстави вважати, що пенсіонери, яким призначена пенсія на підставі Закону № 2262-ХІІ та які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятті на військову службу за контрактом до Збройних Сил України, мають право на перерахунок пенсійного забезпечення з урахуванням додаткової вислуги років від часу такого призову на військову службу (прийняття на службу за новим контрактом) до дня фактичного звільнення.
Підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, в контексті спірних відносин, є збільшення вислуги років у пенсіонерів із числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за Законом №2262-ХІІ, у разі призову їх на військову службу, зокрема під час мобілізації, що може бути реалізовано шляхом звернення із відповідною заявою пенсіонера, поданою безпосередньо до територіального органу Пенсійного фонду України та доданими до неї документами.
Такий висновок щодо застосування приписів частини третьої статті 2 Закону №2262-ХІІ наведений у постанові Верховного Суду від 22.10.2025 у справі №380/1520/25 та врахований судом на підставі частини п`ятої статті 242 КАС України.
Суд установив, що з 11.10.2024 ГУПФ України в Полтавській області проведено перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням вислуги років 24 роки, що підтверджено копією протоколу від 11.10.2024 за №1601025500 /а.с. 51/.
Отже, відповідач урахував додатково набуту позивачем вислугу років за період проходження військової служби у Збройних Силах України з 01.03.2022 по 10.10.2024.
Зі змісту протоколу від 11.10.2024 за №1601025500 суд установив, що для обчислення позивачу з 11.10.2024 пенсії за вислугу років ураховане грошове забезпечення на дату звільнення з військової служби у розмірі 62 % (50 % грошового забезпечення за 20 років військової служби + по 3% грошового забезпечення за кожний рік військової служби понад 20 років).
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що у спірних відносинах відсутні підстави для нового призначення позивачу пенсії за вислугу років, оскільки право на вказаний вид пенсійного забезпечення ОСОБА_1 набув з 10.02.2000.
За наведених обставин у ході розгляду справи спростовані доводи позивача про порушення його права на належне пенсійне забезпечення внаслідок відмови у призначенні йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ.
Натомість суд установив, що відповідач правомірно, з дотриманням вимог частини третьої статті 2 Закону №2262-ХІІ, здійснив з 11.10.2024 перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням додаткової вислуги років, внаслідок чого розмір пенсії за вислугу років підвищився з 53% грошового забезпечення до 62% грошового забезпечення (вислуга років - 24).
Пенсія за вислугу років з 11.10.2024 позивачу обчислена з урахуванням грошового забезпечення на дату звільнення з військової служби.
Щодо доводів позивача про необхідність обчислення йому пенсії за вислугу років з урахуванням такої вислуги у пільговому обчисленні суд повторює, що у Наказі від 10.10.2024 за №303 та розрахунку від 19.03.2024 №131 вислуга років тривалістю 24 роки 00 місяців 26 днів визначена з урахуванням її пільгового обчислення (календарна вислуга 21 рік 1 місяць 17 днів + пільгова вислуга 2 роки 11 місяців 09 днів). 
Зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи наведені норми законодавства, якими врегульовані спірні відносини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . 
Доводи та аргументи апеляційної скарги висновків судів першої інстанції не спростовують і є безпідставними.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Відповідно до статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні. 
Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.12.2025 у справі № 440/6516/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	В.Б. Русанова   А.О. Бегунц