Справа № 524/1581/26
Провадження № 1-кп/524/477/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 березня 2026 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі:
Головуючої судді - ОСОБА_1 
при секретарі – ОСОБА_2 
за участю прокурора – ОСОБА_3 
захисника – ОСОБА_4 
обвинуваченого – ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12026170500000171, по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Автозаводського районного суду м.Кременчука перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст. 185 КК України.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що 23.01.2026 року приблизно о 01 годині 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_5 перебував разом із своїм знайомим ОСОБА_6 у приміщенні лазні «Берлога», що розташована за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Хорольська, 126/1.
Під час вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_5 побачив у сумці ОСОБА_6 грошові кошти, після цього у останнього виник прямий умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вважаючи, що діє непомітні для оточуючих, керуючись корисливим мотивом та метою, шляхом вільного доступу,здійснив крадіжку грошових коштів у сумі 40 700 гривень.
Після заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 40 700 гривень.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 , своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України. 
06.03.2026 року між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості. 
Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України. 
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України – у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України, обвинуваченого ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків відповідно до ст.. 76 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просить її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Окрім того вказав, що добровільно вніс пожертву в сумі 5000 грн. на потреби ЗСУ.
Захисник також підтвердив добровільність угоди та просив її затвердити.
Прокурор в судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.
Потерпілий ОСОБА_6 до суду надав заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності. 
Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали обвинувального акту з угодою про визнання винуватості, приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану. 
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення шкоду завдано правам та інтересам окремих осіб, однак наявна письмова згода потерпілому ОСОБА_6 щодо укладення угоди про визнання винуватості обвинуваченого з прокурором. 
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473,474 КПК України.
Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно. 
Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на їх основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Суд також бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості та характеру кримінального правопорушення, а також особі обвинуваченого. 
Виходячи з викладеного суд дійшов висноку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 .
Запобіжний захід відносно особи не застосовувався, у суду відсутні підстави для його обрання. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. 
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів, приєднаних до матеріалів кримінального провадження, необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 474,475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 06.03.2026 року, укладену між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнати винним ОСОБА_5 за ч.4 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 06.03.2026 року покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку на 1 рік. 
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Роз`яснити ОСОБА_5 наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.
Речові докази – грошові кошти в сумі 40700 грн. – залишити на зберіганні власника.
Речові докази – скляну пляшку з написом «OXYGEN» - знищити.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, предбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м.Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя        ОСОБА_7