УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/8785/25 Головуючий у 1-й інст. Дідоренко А. Е. 
Номер провадження №33/4805/593/26
Категорія ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП  Доповідач Кузнецов Д. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Кузнецов Д.В., за участі захисника Нікітіна В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Нікітіна Валерія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Корольовського районного суду м. Житомира від 21 січня 2026 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 21 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 01 серпня 2025 року о 23 годин 30 хвилин у м. Житомирі, вул. Велика Бердичівська, 85, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN Golf з н.з. НОМЕР_1 не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, не обрав безпечну швидкість руху та рухаючись по вул. В.Бердичівська, не впоравшись з керуванням здійснив виїзд на тротуар. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Крім того, 01.08.2025 року о 23 год 30 хв у м. Житомирі, вул. Велика Бердичівська, 85 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN Golf з д.н.з. НОМЕР_1 став учасником ДТП, в ході спілкування з водієм в нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка що не відповідає обстановці, різка зміна шкірного покриву на обличчі. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився.
Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Нікітін В.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на необґрунтованість та незаконність постанови. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що до протоколу про адміністративне правопорушення не було долучено відеозапису за вимогами ст.266 КУпАП, з матеріалів справи незрозуміло свідками чого являються особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не поставили підпис у акті огляду на стан сп`яніння. Також посилається на те, що судом першої інстанції безпідставно розглянуто справу за відсутності ОСОБА_1 , чим порушено право на захист та доступ до правосуддя. На думку апелянта в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки внаслідок ДТП пошкоджено лише авто водія та виключно йому спричинені матеріальні збитки. 
В судовому засіданні захисник Нікітін О.В. заявив клопотання про зупинення провадження у зв`язку проходженням військової служби ОСОБА_1 та неможливістю взяти участь в судовому розгляді. 
ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.
За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність особи, стосовно, якої складено протокол, що відповідає ч.6 ст.294 КУпАП, зважаючи на стислі строки розгляду справи та присутність в засіданні захисника. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника Нікітіна О.В., перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП. 
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.п.2.3(б), 12.1, 2.5 ПДР, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає положенням статей 283, 284 КУпАП. 
Так, з протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № та серії ЕПР1 №409686, №409667 від 02 серпня 2025 року вбачається, що водій ОСОБА_1 01 серпня 2025 року о 23 годин 30 хвилин у м. Житомирі, вул. Велика Бердичівська, 85, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN Golf з н.з. НОМЕР_1 не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, не обрав безпечну швидкість руху та рухаючись по вул. В.Бердичівська, не впоравшись з керуванням здійснив виїзд на тротуар. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 2.3 б) та 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Крім того, 01.08.2025 року о 23 год 30 хв у м. Житомирі, вул. Велика Бердичівська, 85 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN Golf з д.н.з. НОМЕР_1 став учасником ДТП, в ході спілкування з водієм в нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка що не відповідає обстановці, різка зміна шкірного покриву на обличчі. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.3б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п.12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Норми статті 124 КУпАП вказують, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягнуть за собою адміністративну відповідальність.
Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).
Відповідно до п.6 І-го розділу Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність).
Відповідно до п.7 І-го Розділу Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
Відповідно до ч.ч. 2-5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться в присутності двох свідків. Матеріали обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Що стосується клопотання захисника про зупинення провадження у справі через проходження ОСОБА_1 військової служби, апеляційний суд зазначає наступне. 
Згідно копії військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 проходить військову службу за мобілізацією з 25 лютого 2022 року. Інкриміновані правопорушенні відбулись 01 серпня 2025 року, тобто після мобілізації ОСОБА_1 , в період строку проходження ним служби, що не завадило йому перебувати вдалі від лінії бойового зіткнення поруч з місцем його проживання в місті Житомирі. 
Відповідно до положень ст. 277 КУпАП, строк розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, зупиняється судом у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).
Тобто, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено право чи обов`язку суду (судді) зупиняти провадження у справах про адміністративні правопорушення, які пов`язані із забезпеченням безпеки дорожнього руху, зокрема, за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП.
Суд звертає увагу на те, що ч. 2 ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи, яка притягається до відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.
Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено можливості зупинення строків накладення адміністративного стягнення, а сплив такого строку навіть за наявності вини особи у вчиненні кримінального правопорушення є безумовною підставою для закриття провадження у справі.
Нормами діючого КУпАП передбачено можливість зупинення строків розгляду справ про адміністративні правопорушення лише пов`язаних з корупцією, якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо). По іншій категорії справ діючий КУпАП не передбачає зупинення розгляду справи про адміністративне правопорушення.
За таких обставин та, оскільки у Кодексі України про адміністративні правопорушення міститься норма, яка регулює питання щодо зупинення провадження лише у окремій категорії справ, вважаю, що в даному випадку не може бути також застосована аналогія закону із ст.335 КПК України, яка регулює зупинення судового провадження в кримінальному провадженні.
Відповідно до статті 6 ЄСПЛ кожна особа має право на розгляд її справи упродовж розумного строку судом встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти неї обвинувачення. Тому, розгляд даної справи без невиправданої затримки не буде відповідати інтересам особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Суддя зауважує, що відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом.
Крім того, з матеріалів клопотання про зупинення провадження не вбачається, що ОСОБА_1 протягом всього часу розгляду справи проходить військову службу безпосередньо в зоні бойових дій і не має можливості прийняти участь в судовому засіданні, в тому числі в режимі відеоконференції. 
Поряд з цим, активно використовуючи право на захист, ОСОБА_1 звернувся за допомогою захисника Нікітіна В.В., який в його інтересах подав апеляційну скаргу на постанову судді першої інстанції та приймає участь в розгляді справи, що, на думку суду, в достатньому обсязі реалізовує право особи на ефективний захист.
Натомість, не передбачене діючим КУпАП зупинення провадження, не припиняє перебігу строків, встановлених ст. 38 КУпАП, а тому у випадку невиправданого зупинення судом провадження може призвести до невиконання обов`язку суду розглянути справу у відведений річний строк давності, тим самим перешкодити реалізації права на справедливий суд (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), яке охоплює своєчасність судового розгляду перед широким суспільством.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання захисника про зупинення провадження у справі слід відмовити та розглянути справу по суті.
Вважаю, що судом першої інстанції вірно встановлено винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 та 2.3б Правил дорожнього руху України, на підставі наявних у справі доказів, зокрема: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 409686 від 02.08.2025 року, в якому зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1-2); акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.9); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02 серпня 2025 року відносно ОСОБА_1 (а.с.10); копії постанови серії ЕНА №5372004 від 02.08.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.4); рапорту поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Житомирській області Перегуди Б. (а.с.11); протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 409667 від 02 серпня 2025 року, в якому зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП (а.с.42-43); схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 01 серпня 2025 року (а.с.46); письмових пояснень свідка ОСОБА_4 , який зазначив, що 01.08.2025 їхав у таксі на вул. В.Бердичівська побачив, як транспортний засіб Volkswagen Golf, що рухався в напрямку вул. Жуйка, не впорався з керуванням та здійснив виїзд на тротуар, підійшовши до водія побачив, що він перебуває в стані сп`яніння та поводиться агресивно (а.с.47); письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , який зазначив, що 01.08.2025, перебуваючи на вул. В.Бердичівська почув глухий звук притаманний для ДТП, побачив авто Volkswagen, який знаходився на тротуарі, з якого вийшов водій та почав тікати в сторону АТБ, перехожі його наздогнали, повернули на місце події, свідок викликав наряд поліції (а.с.49); письмових пояснень водія ОСОБА_1 , який зазначив, що на перехресті вул. Бердичівської-Гагаріна, перевищивши швидкість, не впорався з керуванням та виїхав на тротуар для пішоходів, оскільки намагався не допустити ДТП з іншими учасниками дорожнього руху (а.с.48). 
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності і взаємозв`язку та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП.
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені і зібрані у визначеному процесуальним законом порядку.
Так, відповідно до наявних відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, останні, приїхавши на місце події за викликом 102 «ДТП без травмованих», що також зафіксовано в рапорті працівника поліції, виявили на тротуарі автомобіль темного кольору, біля якого перебував водій ОСОБА_1 , особу якого було встановлено пізніше. В ході спілкування з працівниками поліції останній не заперечував факту керування транспортним засобом, навпаки зазначав, що перевищив швидкість, не впорався з керуванням та здійснив виїзд на тротуар, вважав, що своїми діями зберіг життя іншим учасникам руху. В ході спілкування з водієм були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Драгер» чи в найближчому медичному закладі, на що останній категорично відмовився. Працівники поліції роз`яснили наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, права, передбачені законодавством та повідомили про складання адміністративних матеріалів за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, які в подальшому оголосили ОСОБА_1 .
Відмова від підпису в протоколах свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які були очевидцями ДТП та окремо надали свої письмові пояснення з приводу вказаних обставин, жодним чином не спростовує винуватість останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. Такі письмові покази свідків є лише додатковим доказом наявності факту дорожньо-транспортної пригоди та її обставин.
Крім цього, системний аналіз положень статті 266 КУпАП та, зокрема, частини 2 цієї статті, до якої останніми змінами від 16.02.2021 року спеціально були внесені зміни, які дозволяють працівникам поліції при наявності засобів технічної відеофіксації проводити огляд водія без залучення свідків, що так само в собі включає фіксування можливої відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому залучення свідків для проходження огляду на місці або відмови від його проходження в такому випадку статтею 266 КУпАП не передбачається.
Натомість присутність свідків під час огляду обов`язкова лише у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису під час проведення огляду осіб. Водночас до протоколу про адміністративне правопорушення долучений відеозапис всієї події та відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» чи у медичному закладі. 
Також не вимагається підписів свідків в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 фактично відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що також зафіксовано не відеозаписі, і такий акт огляду не має ключового доказового значення у зв`язку із його беззмістовністю і порожністю, тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними. 
В ході розгляду справи апеляційним судом встановлено, що згідно вимог КУпАП працівниками поліції при направленні матеріалів до Корольовського районного суду м. Житомира долучено відеозапис з місця події за участю ОСОБА_1 , який є належним та допустимим доказом. 
Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №409686 від 02.08.2025 за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в графі 10 та 11 протоколу зазначено про технічний засіб відеозапису (відео пв Моторола 475324, 76054), і що до нього додаються, зокрема, інші матеріли справи, що свідчить про належне виконання працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП та відображення всіх суттєвих обставин про долучений відеозапис. 
Що стосується доводів апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, апеляційний суд зазначає наступне. 
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Об`єктами правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Об`єктивна сторона правопорушення в даній ситуації виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Так, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п.п.2.3б, 12.1. ПДР, відповідно до якого, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Судом встановлено, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечну швидкість, не впорався з керуванням, порушив вимоги ПДР України, внаслідок чого здійснив виїзд на тротуар. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками у вигляді пошкодження переднього крила, передніх колес.
Порушення саме цього пункту ПДР водієм ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими матеріалами справи, а також наявними пошкодженнями транспортного засобу, механізм спричинення яких в повній мірі відповідає обставинам, викладеним в протоколі про адміністративне правопорушення.
Відносно позиції апелянта про те, що оскільки внаслідок ДТП було пошкоджено лише власний транспортний засіб ОСОБА_1 , а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, то слід зазначити, що таке тлумачення диспозиції ст. 124 КУпАП, є хибним, оскільки факт належності пошкодженого майна конкретній особі, в тому числі правопорушнику, не має значення для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Більше вагоме значення мають конкретні обставини пригоди та місце порушення Правил дорожнього руху.
В такій справі слід врахувати, що механічні пошкодження авто та виїзд водія далеко на тротуар відбулись в публічному місці, і могли створювати додаткову (особливу) небезпеку для інших учасників руху, зокрема пішоходам, та призвести до пошкодження тротуарних елементів дороги, тобто заподіяння збитків комунальному підприємству і місцевій громаді. Більше того подібна пригода в певній мірі була наслідком перебування водія з ознаками алкогольного сп`яніння. При таких обставинах дорожньо-транспортної пригоди неможливо стверджувати про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Таким чином, всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою та доповнюють один одного.
Приймаючи до уваги викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції виніс обґрунтовану постанову та прийняв правильне рішення, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП, та провадження закрите у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції безпідставно розглянуто справу за відсутності ОСОБА_1 слід зазначити наступне.
Справа призначалась до розгляду судом неодноразово, зокрема, на 18.09.2025, про що ОСОБА_1 повідомлявся належним чином в установленому законом порядку. 
17.09.2025 від адвоката Жмуцького М.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості ознайомитися з матеріалами справи, з якими він ознайомився 25.09.2025. 
Розгляд справи був відкладений на 16.10.2025 та 27.11.2025, про що ОСОБА_1 та його захисник повідомлені належним чином.
25.11.2025 від захисника Жмуцького М.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через зайнятість в іншому судовому провадженні. 
Розгляд справи вчергове відкладався на 18.12.2025 та 21.01.2026, про що ОСОБА_1 та його захисник повідомлені належним чином.
02.12.2025 від захисника Жмуцького М.В. надійшло клопотання про закриття провадження по справі. 
21.01.2026 захисник Жмуцький М.В. подав клопотання про розгляд справи за його відсутності з урахуванням поданого клопотання про закриття провадження у справі. 
Між тим, в судове засідання 21.01.2026 ОСОБА_1 не з`явився з невідомих суду причин, заяв про відкладення справи не подавав, про причини неявки суд не повідомив, зважаючи на письмове клопотання захисника, суд першої інстанції розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 . 
Зважаючи на такі дії ОСОБА_1, враховуючи клопотання сторони захисту про розгляд справи за його відсутністю, з метою дотримання строків розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, встановлених ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції, неодноразово відкладаючи розгляд справи за клопотаннями ОСОБА_1 та його захисника в період з 18.09.2025 по 21.01.2026, надавши їм достатньо часу і можливості для ефективного захисту, обґрунтовано розглянув справу за їх відсутності.
Крім того, слід зазначити, що судом апеляційної інстанції поновлено процесуальні права апелянта, визначені ст.268 КУпАП, в тому числі, право бути присутнім в судовому засіданні, надавати суду пояснення та докази. Будь-яких додаткових обставин, крім тих, які були встановлені судом першої інстанції, апеляційним судом не виявлено, та додаткових доказів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом не надано. За таких обставин постанова суду першої інстанції з підстав, що ОСОБА_1 не брав участі у розгляді справи в суді першої інстанції, не може бути скасована, оскільки, їх неявка була наслідком власної волі та усвідомленим бажанням не бути присутнім в судовому засіданні, та не вплинула на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення щодо апелянта.
Наведені апелянтом доводи не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).
Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], §41.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, не надано.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд 

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання адвоката Нікітіна Валерія Вікторовича про зупинення провадження у справі відмовити. 
Апеляційну скаргу адвоката Нікітіна Валерія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 21 січня 2026 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: