Справа № 167/1092/25 	Головуючий у 1 інстанції: Сіліч І. І. 	
Провадження № 22-ц/802/301/26  	  Доповідач: Федонюк  С. Ю.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2026 року        місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Федонюк С. Ю.,
суддів - Матвійчук Л. В.,Осіпука В. В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 , поданою в його інтересах представником Восковським Юрієм Олеговичем, на рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 08 грудня 2025 року,
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі – ТОВ) «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду із даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 27 березня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1178-5227. 
Позивач зазначав, що товариство згідно з умовами договору зобов`язалося надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту – 8000 грн; строк кредитування - 300 днів; базовий період – 14 днів; знижена відсоткова ставка – 1,20% в день; стандартна відсоткова ставка – 1,50% в день.
Відповідачу кредит наданий шляхом перерахування коштів на зазначений ним картковий рахунок.
Однак, свої зобов`язання за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував, внаслідок чого у нього станом на 02 вересня 2025 року утворилася заборгованість, загальний розмір якої становить 44864,00 грн, з яких: 8000,00 грн – прострочена заборгованість за кредитом; 35664,00 грн – прострочена заборгованість за нарахованими процентами та комісією у розмірі 4864,00 грн. 
Разом з тим, товариство прийняло рішення про застосування до відповідача програми лояльності, а саме - про часткове списання заборгованості за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 4864,00 грн, за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 40 000 грн. 
Ураховуючи наведене, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №1178-5227 від 27 березня 2023 року у розмірі 40 000 грн, з яких: 8000,00 грн – прострочена заборгованість за кредитом; 32000,00 грн – прострочена заборгованість за нарахованими процентами, а також понесені у справі судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп.
Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 08 грудня 2025 року позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1178-5227 від 27 березня 2023 року в розмірі 40 000, 00 грн та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп.
Не погодившись із даним рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. 
На переконання скаржника, судом першої інстанції не було взято до уваги те, що позивач не мав права нараховувати відсотки за кредитом під час дії воєнного стану в Україні. Покликається на правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року, відповідно до якої право кредитодавця нараховувати передбачені договором процентів за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Окрім того, покликається на норми ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», якими передбачено максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, що не може перевищувати 1%. Вказує, що оскільки позивачем нарахована неустойка в період дії на території України воєнного стану, він звільняється від обов`язку її сплати, а тому такі вимоги не підлягають задоволенню.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Укр Кредит Фінанс», посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Звертає увагу суду, що базовий період – строк (період), протягом якого боржник (позичальник) зобов`язаний сплачувати саме відсотки за користування кредитом (в даному випадку – 14 днів), який він сам обирає при заповненні заявки на отримання грошових коштів. А строк кредитування – строк, на який видаються грошові кошти позичальнику, – 300 днів.
За умовами договору зазначено, що стандартна ставка – 1,5% в день; знижена ставка – 1,2% в день на базовий період у разі, якщо позичальник сплачує визначені договором платежі. Відповідно до вказаного розрахунку заборгованості також вбачається, що за період з 27.03.2023 року по 09.04.2023 року (включно) нарахування процентів відбувалось за зниженою процентною ставкою, яка становить 1,2% за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору.
Вищевказані умови підписано 27.03.2023 року ОСОБА_1 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором A2448.
Вказує, що умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.
Наголошує на тому, що відповідач взяв на себе зобов`язання та не виконав їх належним чином. Проценти, визначені у договорі, жодним чином не суперечать вимогам законодавства. Відповідач був ознайомлений з усіма умовами договору та погодився із ними. 
Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України ця справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження та без повідомлення учасників справи.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, з наступних підстав.
Як убачається з матеріалів справи, 27 березня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1178-5227, за умовами якого позивач відкрив кредитну лінію для відповідача шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок ОСОБА_1 в розмірі 8000 грн (п. 4.1, 4.2) строком на 300 календарних днів (п. 4.9), а відповідач зобов`язався повернути кредит до 20 січня 2024 року (п. 4.9) та сплатити проценти за його користування.
Тип процентної ставки за користування кредитом – фіксована. Процентна ставка за користування кредитом не змінюється протягом усього строку кредитування, однак позичальнику на умовах, вказаних у договорі, може надаватися можливість скористатися кредитом за зниженою ставкою (п. 4.3 договору).
У пунктах 4.4, 4.5 договору сторони погодили, що базовий період становить 14 календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду. Сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати у визначені графіком платежів (який є додатком 3 до договору) дати, які є останніми днями відповідних базових періодів.
За змістом пунктів 4.6, 10.1, 10.2, 10.3 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день його користування, починаючи з дати видачі до фактичного повернення за стандартною процентною ставкою – 1,5% за кожен день користування кредитом (застосовується протягом всього строку дії договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою процентною ставкою). Знижена процентна ставка становить 1,2% та надається кредитодавцем як знижка за користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору та застосовується з першого дня користування кредитом. При цьому, позичальник зберігає можливість сплати процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою протягом усього періоду дії договору за умови сплати позичальником своєчасно та у повному обсязі процентів за користування кредитом. 
Як убачається з п. 3.1 договору, він укладений у вигляді електронного договору в розумінні Закону України «Про електронну комерцію».
Реквізити договору містять інформацію про його підписання відповідачем електронним підписом (одноразовим ідентифікатором: А2448) та є достатні дані щодо особи ОСОБА_1 , зокрема номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків, електронну адресу, номер особистого електронного платіжного засобу ( НОМЕР_1 ).
У копіях довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту за договором від 27 березня 2023 року № 1178-5227 і листа АТ КБ «Приватбанк» від 17 вересня 2025 року, адресованого ТОВ «Укр Кредит Фінанс», вказано про успішне перерахування 27 березня 2023 року на платіжну картку № НОМЕР_1 грошових коштів (кредиту) в розмірі 8000 грн.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 02 вересня 2025 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс» за кредитним договором від 27 березня 2023 року № 1178-5227 становить 44864,00 грн, з яких: 8000 грн - тіло кредиту, 35664,00 грн - проценти (відсотки нараховані за період з 27 березня 2023 року по 20 січня 2024 року) та 1200,00 грн - прострочена заборгованість за комісією. 
Водночас у своїй позовній заяві товариство заявляє вимоги про стягнення з відповідача лише заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 40000,00 грн, з яких: прострочена заборгованість - 8000 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 32000 грн.
У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
За приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
З огляду на зазначені норми права Верховний Суд у своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Такі висновки викладені, зокрема у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19.
За ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства чи за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Зазвичай електронні кредитні договори підписуються за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
На підтвердження укладення кредитного договору № 1178-5227 від 27 березня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 позивач надав електронний доказ у паперовій формі. Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором А2448, який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частин 6 та 8 ст. 11 і ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі кредитний договір. 
У справі, яка переглядається, задовольняючи позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс», суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що надані позивачем документи у сукупності підтверджують укладання між сторонами кредитного договору, погодження між сторонами нарахування процентів за користування кредитними коштами та існування у позичальника заборгованості за цим договором, що свідчить про те, що відповідач свої зобов`язання за цим договором належним чином не виконав, тому суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за вказаним кредитним договором на користь позивача ТОВ «Укр Кредит Фінанс».
Доводи апеляційної скарги щодо неврахування та незастосування судом першої інстанції вимог пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень та ст. 8 Закону «Про споживче кредитування» спростовуються наступним.
Згідно із ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1%. 
Вищезазначену статтю було доповнено ч. 5 згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року. При цьому, вищезазначеним Законом Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» також було доповнено п. 17, відповідно до якого тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5% (з 24 грудня 2023 року до 22 квітня 2024 року включно); - протягом наступних 120 днів - 1,5% (з 23 квітня 2024 року включно до 20 серпня 2024 року включно); - з 21 серпня 2024 року включно та надалі 1%. Вищезазначений Закон набрав чинності 24 грудня 2023 року. 
Спірний договір був укладений сторонами 27 березня 2023 року. 
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія п. 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Зважаючи на те, що у цій справі договір укладено до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», тому строк дії п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» поширюється на вказаний кредитний договір. Тобто, на момент укладення кредитного договору 27 березня 2023 року законодавчі обмеження щодо максимального розміру денної процентної ставки ще не діяли, оскільки Закон України № 3498-IX набрав чинності пізніше - 24 грудня 2023 року, однак 300 – денний строк кредитування і відповідно нарахування процентів за даним договором закінчився 20 січня 2024 року і розмір процентів становив 1,5 %, що не перевищує розміру, встановленого законом у перехідний період.
Щодо покликання апелянта на норми ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» слід зазначити таке.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про: встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Проте, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не просить стягнути будь-яких нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору, а відтак і відсутні порушення норм закону, що визначені в п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Зі змісту ж розрахунку заборгованості слідує, що товариство здійснювало лише нарахування за процентами згідно з п. 4.6. та п. 10.2. договору за користування кредитом у строк договору (згідно з п. 4.9. договору), що погоджений між сторонами.
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що розрахунок, наданий позивачем, не спростований відповідачем.
Обґрунтовуючи вимоги про стягнення відсотків, ТОВ «Укр Кредит Фінанс»  зазначало, що відповідач при укладенні договору був належним чином повідомлений про умови кредитування, у тому числі щодо сплати процентів.
Крім того, як указував позивач, ОСОБА_1 2 рази оформлював кредитні відносини з позивачем, попередні кредитні борги були ним погашені, що додатково доводить обізнаність відповідача з процедурою оформлення та виконання кредитного договору.
З матеріалів справи не вбачється, що ОСОБА_1 оспорював укладений між ним та ТОВ «Укр Кредит Фінанс» договір та з позовом про визнання його недійсним, у цілому або в його частині до суду не звертався. Відтак, сторони належним чином узгодили умови та відповідний розмір відсоткової ставки.
Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду про задоволення позову ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є законним та обґрунтованим.
Висновки суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ґрунтуються на встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна правова оцінка. Суд правильно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильних висновків суду та зводяться до власного тлумачення норм матеріального права.
Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про законність та обґрунтованість ухваленого у цій справі рішення та відсутність підстав для його скасування.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
На підставі наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.
За змістом частин 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Датою ухвалення постанови у цій справі є 05 березня 2026 року - дата складення повного судового рішення.
Керуючись статтями 268, 367-369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд 
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , подану в його інтересах представником Восковським Юрієм Олеговичем, залишити без задоволення.
Рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 08 грудня 2025 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя

Судді: