ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
23 квітня 2026 року 
м. Чернівці
справа № 727/3569/25
провадження 822/666/26
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кулянди М.І.,
суддів: Одинака О.О., Височанської Н.К., 
за участю секретаря Скулеби А.І., 
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 , 
відповідач ОСОБА_2 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Холоменюк Олена Ігорівна,
апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 02 березня 2026 року,
головуючий в суді першої інстанції суддя Бойко М.Є.
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2025 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Холоменюк О. І. про визнання недійсним заповіту, свідоцтва про право на спадщину за заповітом та скасування державної реєстрації права власності.
02 березня 2026 року від ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , надійшло клопотанням про поновлення строку  для подання клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи та призначення по справі посмертної судово-психіатричної експертизи. 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 02 березня 2026 року поновлено позивачу строк для подання клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи.
Клопотання представника позивача ОСОБА_5 – адвоката Журавльової О.Л. про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Холоменюк О. І. про визнання недійсним заповіту, свідоцтва про право на спадщину за заповітом та скасування державної реєстрації права власності задоволено.
Призначено у справі посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено питання:
-? Чи страждав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на хронічний стійкий психічний розлад або функціональний розлад психіки, порушення фізіологічних процесів в організмі, чи іншими хворобливими явищами, що можуть викликати тимчасовий розлад психіки, під час укладання та підписання заповіту на ім?я ОСОБА_2 ?
???- Чи міг ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за своїм психічним станом, усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, під час укладання та підписання заповіту на ім?я ОСОБА_2 .
Проведення експертизи доручено експертам Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», попередивши їх про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків, передбачених ст. ст. 384, 385 КК України.
У розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи № 727/3569/25.
Оплату за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_7 .
Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що враховуючи значну вартість експертного дослідження, а також, оскільки на даний час стороною позивача надано належні докази про його оплату, суд приходить до переконання, що строк для подання клопотання про призначення у даній справі посмертної судово-психіатричної експертизи слід поновити як такий, що пропущений з поважних причин, а клопотання про призначення посмертної судово психіатричної експертизи - задовольнити, оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи, потрібні спеціальні знання, а для визначення перебування особи в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними суд зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 02 березня 2026 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апелянт з даною ухвалою не погоджується, вважає, що вона ухвалена з порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що в попередній ухвалі про призначення експертизи від 03 липня 2025 року суд поклав витрати по її проведенню на позивача, що вказує на обізнаність позивача та її представника з необхідністю сплатити кошти за проведення експертизи.
Крім того, ухвалу про призначення експертизи постановлено після закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду.
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав. 
За приписами положень статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. До основних засад (принципів) цивільного судочинства належать, зокрема змагальність сторін та диспозитивність.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України передбачено право учасників справи подавати докази та брати участь у їх дослідженні, подавати заяви та клопотання.
Згідно з положеннями ст. 76, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).
Згідно ч. 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із самих запитань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Згідно з ч.4,5 ст.103 ЦПК України запитання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.
Учасники справи мають право запропонувати суду запитання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни запитань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, запитання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ч. 1 ст. 104 ЦПК України).
Постановляючи ухвалу про задоволення клопотання про призначення судової посмертної судово-психіатричної експертизи, суд першої інстанції, врахувавши характер спірних правовідносин, правильно виходив з того, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.
Щодо посилань апелянта на те, що позивачем заявлено клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, поза межами процесуального строку, слід зазначити наступне.
Апеляційний суд звертає увагу, що згідно з висновками, викладеними в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального права (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції).
У рішенні в справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.
У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною у практиці ЄСПЛ (рішення у справах "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З огляду на конкретні обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відмова у цій справі у призначенні судом експертизи не дозволить встановити дійсні обставини, відповідно виконати завдання правосуддя щодо справедливого розгляду справи, а відмова у призначенні експертизи з підстав пропуску процесуального строку є проявом надмірного формалізму.
Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11 серпня 2021 року у справі № 191/2592/19.
Також слід зазначити, що відповідач та його представник, відповідно до наданих їм ч. 3, 5 ст. 103 ЦПК України прав, не запропонували суду своїх запитань, роз`яснення яких, на їхню думку, потребують висновку експерта, а також не заявили про свою незгоду із запропонованою позивачем експертною установою, якій слід доручити проведення судової експертизи, у зв`язку з чим суд першої інстанції при призначенні експертизи обґрунтовано виходив із запропонованих позивачем запитань та визначив для проведення експертизи експертну установу, запропоновану відповідачем, за відсутності заперечень позивача та її представника щодо цієї експертної установи.
Таким чином, з метою забезпечення правильного вирішення спору між сторонами, для всебічного та повного дослідження обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до незгоди із ухвалою суду і переоцінки доказів, та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.
Отже, суд першої інстанції, вірно встановивши обставини справи та характер спірних правовідносин, дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення клопотання позивача про призначення у справі судової посмертної судово-психіатричної експертизи, оскільки без спеціальних знань неможливо встановити обставини, що входять в предмет доказування у цій справі.
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене вище, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 02 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Дата складання повного тексту постанови – 24 квітня 2026 року.
Головуючий       М.І. Кулянда 
Судді:         Н.К. Височанська
О.О. Одинак