ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 березня 2026 року 	Справа № 280/11254/25 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління ДПС у Запорізькій області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі – ГУ ДПС у Запорізькій області, відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача №0575978-2411-0829-UA23060110000049870 від 18.08.2025 на суму 44360,80 грн податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період 2024 рік.
В обґрунтування позовних вимог наголошує, що об`єкт нерухомості знаходиться з 01.02.2023 на території ведення можливих бойових дій, її розташування робить його непридатним у підприємницькій діяльності у зв`язку з потенційною загрозою для життя і здоров`я громадян, адже російські війська продовжують обстріли громади, пошкоджуючи цивільну інфраструктуру та будинки. Вся для проїзду дорога до цього об`єкту потенційно небезпечна, бо вся завішена антидроновими сітками. Тому, з часів запровадження правового режиму воєнного стану по зараз через нескінчену загрозу воєнних обстрілів цей магазин не має смислу вводити в експлуатацію і приводити у належний працеспроможний стан. Вказує, що з огляду на ставку податку на нерухоме майно в с. Балабине 0,40% від мінімальної заробітної плати, а не 0,5%, сума податку мала б становити 35 488,64 грн., що є підставою для скасування такого податкового повідомлення-рішення. З огляду на відсутність здійснення господарської діяльності на зазначеному магазині і відсутність доходів у позивача – вимога сплати податку за 2024 рік в розмірі 44360,80 грн є несправедливим і непомірним тягарем, особливо в умовах війни, позивач не спроможний платити щороку такі значні суми податку, особливо під час відсутності отримання доходу від здійснення підприємницької діяльності на зазначеному об`єкті нерухомого майна. Зауважує, що через неробочий стан магазину і його знаходження в зоні бойових відсутня можливість передати його в платну оренду.
Ухвалою суду від 25.12.2025 позовна заява залишена без руху та позивачу надано строк для усунення зазначених судом недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви позивачем було усунуто.
Ухвалою судді від 12.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному ст. 262 КАС України. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.
Відповідач позов не визнав, 20.01.2026 на адресу суду через систему «Електронний суд» надіслав відзив (вх. №3438), в якому посилається на правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, підкреслює, що посилання позивача, що відповідно до рішення Балабинської сільської ради №2 від 07.09.2020 про встановлення (зміну) ставок податку на нерухому майно, відмінне від земельної ділянки (дата введення в дію ставок 01.01.2021) ставка податку для 1230 Будівлі торгівельні 1230.1 по с. Балабине становить 0,40% від мінімальної заробітної плати є хибним. Відповідно до податкового повідомлення рішення №0575978-2411-0829-UA23060110000049870 від 18.08.2025 на суму 44360,80 грн. податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки нараховувався за податковий період 2024 року. Зауважує, що відповідно до Рішення Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області №1 від 06.07.2023, до якої включається смт. Балабине, встановлено ставку податку на будівлі торгівельні у розмірі 0,50% від мінімальної заробітної плати. Звертає увагу, що відсутня інформація щодо рішень про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів, прийнятих на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, яка надається контролюючим органам за місцезнаходженням земельних ділянок сільськими, селищними, міськими радами, військовими адміністраціями та військово цивільними адміністраціями по земельній ділянці, на якій розташований об`єкт нерухомості. Щодо факту відсутності ведення підприємницької діяльності з використанням зазначеного магазину повідомляємо, що оскільки ст. 266 Податкового кодексу України не визначено такого платника як фізична особа підприємець, то такий платник – власник об`єктів житлової та нежитлової нерухомості сплачує податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за нормами, передбаченими для фізичних осіб. Додатково зазначає, що відповідно до наказу №376 від 28.02.2025 «Про затвердження Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», в додатках до цього наказу, Кушугумська селищна територіальна громада відноситься до території можливих бойових дій. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою суду від 13.02.2026 у задоволенні клопотання представника позивача про продовження процесуального розгляду адміністративної справи відмовлено.
Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України, справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України). 
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
На підставі договору купівлі-продажу від 22.09.2020 ОСОБА_1 є власником нежитлової нерухомості: спеціалізованого непродовольчого магазину літ. А, котельні літ. Б, загальною площею1249,60 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ., що підтверджується витягом 225085218 від 22.09.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
18.08.2025 ГУ ДПС у Запорізькій області згідно з пп. 54.3.3. п. 54.3 ст. 53 та на підставі вимог пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України прийнято податкове повідомлення-рішення №0575978-2411-0829-UA23060110000049870, яким позивачу визначено до сплати суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2024 рік в розмірі 44360,80 грн.
Вказане рішення було направлено контролюючим органом на адресу позивача та вручено поштою останньому особисто 05.09.2025, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення.
Не погодившись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням ОСОБА_1 звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою від 04.10.2025. Рішенням від 21.10.2025 №304666/6/99-00-06-01-02-05 продовжено строк розгляду скарги на податкове повідомлення-рішення. Рішенням Державної податкової служби України від 03.12.2025 №34677/6/99-00-06-01-02-06 скаргу позивача залишено без задоволення, а спірне податкове повідомлення-рішення – без змін.
Вважаючи вказане рішення ГУ ДПС у Запорізькій області протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом про його скасування.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
У силу ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі – ПК України).
Пунктом 6.3 ст. 6 ПК України визначено, що сукупність загальнодержавних та місцевих податків та зборів, що справляються в установленому цим Кодексом порядку, становить податкову систему України.
Так, згідно з пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України).
За визначенням, наведеним у пп. 14.1.129-1 пп. 14.1.129 п. 14.1 ст. 14 ПК України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють: а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку; б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей; в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування; г) гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки; ґ) будівлі промислові та склади; д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки); е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо; є) інші будівлі.
Відповідно до пп. 266.3.1 та 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Підпунктом 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України встановлено перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктами оподаткування.
З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що згідно інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна громадянин ОСОБА_1 є власником нежитлової нерухомості: будівля торгівельна (спеціалізований непродовольчий магазин), загальною площею 1249,60 кв. м, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .
До повноважень сільських, селищних, міських рад, військових адміністрацій та військово-цивільних адміністрацій щодо податків та зборів належать, зокрема, встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених ПК України (пп.12.4.1 п.12.4 ст. 12 ПК України).
На підставі пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Згідно з пп. 266.7.1. п. 266.6 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з пп. 266.7.1 п. 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (пп.266.7.2. п. 266.6 ст. 266 ПК України).
Таким чином, наведеним нормами ПК України визначено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, а база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Щодо посилання позивача, що відповідно до рішення Балабинської сільської ради №2 від 07.09.2020 про встановлення (зміну) ставок податку на нерухому майно, відмінне від земельної ділянки (дата введення в дію ставок 01.01.2021) ставка податку для 1230 «Будівлі торгівельні» 1230.1 по с. Балабине становить 0,40% від мінімальної заробітної плати суд вказує про таке.
Відповідно з додатком до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 №713-р Кушугумська, Балабинська та Малокатериніська територіальні громади (населений пункт) входять до складу території територіальної громади Кушугумська.
Балабинська селищна рада Запорізького району Запорізької області припинена в результаті злиття, приєднання, поділу 09.02.2023.
Отже, відповідно до Рішення Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області №1 від 06.07.2023, до якої включається смт. Балабине, встановлено ставку податку на будівлі торгівельні у розмірі 0,50% від мінімальної заробітної плати.
24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який у подальшому неодноразово продовжувався й діє на цей час.
Згідно з положеннями пп. 69.14 та 69.22 п. 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України при справлянні Податків в умовах воєнного стану застосовується Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за №1668/39004 (далі - Перелік).
Для цілей справляння Податку наказ №309 застосовується у частині наявності певної території у Переліку територій, затвердженого наказом №309 у чинній редакції (зі змінами). Дати початку та завершення активних бойових дій або тимчасової окупації не враховуються. Дати початку та завершення активних бойових дій або тимчасової окупації визначаються відповідно до даних Переліку територій, затвердженого наказом №309 у чинній редакції (зі змінами). Наказом №309 у розділі I затверджені території можливих бойових дій (частина перша) та території активних бойових дій (частина друга), у розділі II затверджені тимчасово окуповані російською федерацією території України.
Отже, для цілей справляння податку відповідно до пп. 69.22 п. 69 п. 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Кодексу застосовується тільки перелік територій активних бойових дій (частина друга розділу I) та тимчасово окупованих російською федерацією (розділ II).
Так, відповідно до наказу №376 від 28.02.2025 «Про затвердження Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», в додатках до цього наказу, Кушугумська селищна територіальна громада відноситься до території можливих бойових дій.
Водночас згідно з положеннями пп. 266.4.3 п. 266.4 ст.266 ПК України сільські, селищні, міські ради мають право встановлювати пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів нежитлової нерухомості, що розташовані на території індустріального парку та перебувають у власності учасників індустріального парку, включеного до Реєстру індустріальних парків. На такі рішення не поширюється дія підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпунктів 12.3.3 і 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 (у частині строку прийняття та набрання чинності рішеннями) та пункту 12.5 (у частині строку набрання чинності рішеннями) статті 12 цього Кодексу та Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».
Відсутня інформація щодо рішень про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів, прийнятих на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, яка надається контролюючим органам за місцезнаходженням земельних ділянок сільськими, селищними, міськими радами, військовими адміністраціями та військово цивільними адміністраціями по земельній ділянці, на якій розташований об`єкт нерухомості. Доказів протилежного позивачем суду не надано.
Доказів щодо вчинення дій, спрямованих на зняття з експлуатації об`єкту нерухомого майна, або ж припинення права власності чи іншого речового права на нього із проведенням відповідних реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно станом на дату прийняття оскарженого податкового повідомлення- рішення, позивачем до суду не надано.
Відомостей щодо того, що об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення (нежитлова будівля), не є об`єктом оподаткування, перелік яких визначених п. 266.2 ст. 266 ПК України, позивач ні податковому органу, ні суду не подавав.
У відповідності до п.266.7.2 ст. 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з пп. 266.7.1 п. 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Згідно з п.266.10 ст. 266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується: а) фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Враховуючи наявність у власності позивача об`єкту оподаткування в розумінні пп.266.2.1 п.266.2 ст.266 ПК України, а також відповідне рішення Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області №1 від 06.07.2023, суд дійшов висновку про те, що нарахування позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період 2024 року здійснене податковим повідомленням-рішенням №0575978-2411-0829-UA23060110000049870 від 18.08.2025, відповідає положенням чинного законодавства, а отже позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, оскільки відповідач у спірних правовідносинах діяв відповідно до наданих йому повноважень та у встановленому законом порядку. В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач відноситься до категорії осіб, звільнених від сплати податку у спірний період.
Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень проти них, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, сторонами суду не наведено та не надано.
При цьому, щодо решти доводів сторін слід зазначити, що згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. 
Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що особі, що не є суб`єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову - судовий збір поверненню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 9, 77, 139, 243, 243-246 КАС України, суд –

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснюється. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. 

Суддя І.В. Батрак