10 квітня 2026 року

Справа № 642/343/26
Провадження № 2/642/667/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
10 квітня 2026 року Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Грінчук О.П.,
за участю секретаря - Панової М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
в с т а н о в и в:
Представник АТ «ПУМБ» звернувся до суду із позовом про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитними договорами в загальному розмірі 85 517.3 грн., яка складається із: 1) за кредитним договором №2002146650301 від 18.07.2023 в розмірі 41 562.94 грн., з яких 28 657.49 грн. - заборгованість за кредитом; 12 905.45 грн. - заборгованість процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією; 2) за кредитним договором №1023879544 від 26.12.2023 в розмірі 43 954.36 грн., з яких: 27 207.27 грн. - заборгованість за кредитом; 3.09 грн. - заборгованість процентами; 16 744 грн. - заборгованість за комісією. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори: 18.07.2023 кредитний договір №2002146650301, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 30000 грн.; та 26.12.2023 кредитний договір №1023879544, за яким Позичальнику кредит у сумі 35000 грн. 
Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, у зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем станом на 30.10.2025 склала: по кредитному договору від 18.07.2023 № 2002146650301 - 41562.94 грн., з яких: 28657.49 грн. – заборгованість за кредитом; 12905.45 грн. – заборгованість процентами; 0 грн. – заборгованість за комісією; 2) По кредитному договору від 26.12.2023 № 1023879544- 43954.36 грн., з яких: 27207.27 грн. – заборгованість за кредитом; 3.09 грн. – заборгованість процентами; 16744 грн. – заборгованість за комісією. Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 30.10.2025 склала 85517.3 грн.
На підставі викладеного, представник позивача звернувся до суду з даним позовом. Також в позові представник позивача наводить обгрунтування щодо нарахування комісії та дотримання Позивачем строків позовної давності для звернення до суду з позовом.
Ухвалою суду від 30.01.2026 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу надано строк на подання відзиву на позов.
Копію позовної заяви та доданих до неї документів надіслано позивачем відповідачу згідно з аб. 2 ч.1 ст. 177 ЦПК України.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі направлено судом відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання, але відправлення повернуто до суду.
Відзиву на позов відповідачем не надано.
Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України, до суду не надходило.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Крім того, суд ухвалив вважати можливим провести заочний розгляд, згідно положень ст. 280 ЦПК України. 
У зв`язку з розглядом справи без виклику сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Щодо кредитного договору №2002146650301 від 18.07.2023.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 18.07.2023 ОСОБА_1 підписав Заяву №2002146650301 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «ПУМБ», з метою отримання споживчого кредиту. 
Згідно інформації, викладеної у вказаній заяві, її підписання є беззастережним підтвердженням, що відповідач приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування і погоджується з тим, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності можливості Банку).
Зі змісту заяви №2002146650301 від 18.07.2023 вбачається, що відповідач просить відкрити на його ім`я поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні, видати кредитну картку. № кредитної картки НОМЕР_2 . Просив встановити кредитний ліміт 30 000 грн., строк дії якого 12 місяців, який щоразу продовжується за відсутності заперечень будь-якої зі сторін. Стандартна процентна ставка 35.88%., реальна річна % ставка – 42.36%.
Також 18.07.2023 ОСОБА_1 підписано Додаток №1 до Заяви №2002146650301 у вигляді графіку платежів та обчислення загальної вартості кредиту, та паспорт споживчого кредиту, в якому міститься інформація про умови надання споживчого кредиту: кредитний ліміт 30 000 грн., строк 12 місяців з можливістю пролонгації, Стандартна процентна ставка 35.88%., реальна річна % ставка – 42.36%. 
Таким чином, між сторонами укладено кредитний договір №2002146650301 від 18.07.2023.
Надання кредиту шляхом у вигляді кредитного ліміту шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії відображено у виписці з особистого рахунку ОСОБА_1 , долученої до позовної заяви.
Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту, за договором №2002146650301 від 18.07.2023, ОСОБА_1 було встановлено кредитний ліміт 30 000 грн.
Заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №2002146650301 від 18.07.2023 станом на 30.10.2025 складає 41562.94 грн., з яких: 28657.49 грн. – заборгованість за кредитом; 12905.45 грн. – заборгованість процентами; 0 грн. – заборгованість за комісією
Щодо кредитного договору №1023879544 від 26.12.2023.
26.12.2023 ОСОБА_1 підписано Заяву №1023879544 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «ПУМБ», з метою отримання споживчого кредиту. Заяву підписано електронним підписом – ОТР пароль на номер телефону.
Згідно інформації, викладеної у вказаній заяві, її підписання є беззастережним підтвердженням, що відповідач приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування і погоджується з тим, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності можливості Банку).
Зі змісту заяви №1023879544 від 26.12.2023 вбачається, що відповідач просить надати йому споживчий кредит в розмірі 35 000 грн. строком на 24 місяці, зі сплатою процентів 0.01% річних та 2.99 % комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Спосіб надання кредиту – безготівкова форма шляхом перерахування на рахунок.
Також 18.07.2023 ОСОБА_1 підписано Додаток №1 до Заяви №1023879544 у вигляді графіку платежів та обчислення загальної вартості кредиту, та паспорт споживчого кредиту, в якому міститься інформація про умови надання споживчого кредиту: кредит 35 000 грн., строк 24 місяців з можливістю пролонгації, процентна ставка 0.01% річних та 2.99 % комісії за обслуговування кредитної заборгованості. 
Таким чином, між сторонами укладено кредитний договір №1023879544 від 26.12.2023.
Відповідно до копії платіжної інструкції №TR.74459708.124430.25528 від 26.12.2023, на рахунок ОСОБА_1 перераховано кошти в розмірі 35 000 грн., отримувач ОСОБА_1 , призначення платежу – надання кредитних коштів за договором №1023879544 від 26.12.2023 за позикою ОСОБА_1 .
Заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №1023879544 від 26.12.2023 станом на 30.10.2025 складає 43954.36 грн., з яких: 27207.27 грн. – заборгованість за кредитом; 3.09 грн. – заборгованість процентами; 16744 грн. – заборгованість за комісією.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12цього Закону, є оригіналом такого документа.
За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» такі правочини вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи та заяв на отримання кредитних коштів №2002146650301 від 18.07.2023 та №1023879544 від 26.12.2023, при зверненні до АТ «ПУМБ» з метою отримання кредитних коштів ОСОБА_1 було заповнено відповідні заяви, в яких він просив відкрити йому поточний рахунок, встановити кредитний ліміт та надати кредитні кошти в безготівковій формі, відповідно. Вказані заяви містять також персональні дані, серію та номер паспорту, реєстраційний номер облікової картки платника податків тощо, та істотні умови надання кредиту.
Таким чином, позивачем наданими суду матеріалами справи доведено факт укладання між сторонами кредитних договорів №2002146650301 від 18.07.2023 та №1023879544 від 26.12.2023.
Зважаючи, що сторонами було погоджено істотні умови кредитних договорів №2002146650301 від 18.07.2023 та №1023879544 від 26.12.2023, на виконання яких ОСОБА_1 отримав в користування кредитні кошти у вигляді кредитного ліміту 30 000 грн. та кредитні кошти в безготівковій формі в розмірі 35 000 грн., відповідно, які повністю своєчасно повернуто не було, суд вважає, що наявні підстави для стягнення заборгованості в судовому порядку.
Згідно з матеріалами справи, розмір заборгованості ОСОБА_1 : 1) за кредитним договором №2002146650301 від 18.07.2023 складає 41 562.94 грн., з яких 28 657.49 грн. - заборгованість за кредитом; 12 905.45 грн. - заборгованість процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією; 2) за кредитним договором №1023879544 від 26.12.2023 складає 43 954.36 грн., з яких: 27 207.27 грн. - заборгованість за кредитом; 3.09 грн. - заборгованість процентами; 16 744 грн. - заборгованість за комісією.
Вказані розрахунки позивача відповідачем не спростовано, свого контррозрахунку заборгованості або доказів належного виконання зобов`язань до суду відповідачем не було надано.
Надання кредитних коштів відповідачу та користування ним кредитним лімітом підтверджується платіжними інструкціями про перерахування кредитних коштів та випискою з рахунку відповідача.
Між тим, щодо суми, що підлягає стягненню, суд виходить з такого.
Наявні у справі докази вказують на те, що всупереч умовам кредитних договорів №2002146650301 від 18.07.2023 та №1023879544 від 26.12.2023, відповідач не виконав свого зобов`язання та не повернув позичені кошти. 
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку кредитору не повернуті, на підставі частини другої статті 530 ЦК України кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Вказана позиція цілком узгоджується з позицією Великої палати Верховного Суду України, викладеної у постанові від 03.07.2019 р. (провадження 14-131цс19).
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість з тіла кредиту за кредитними договорами: №2002146650301 від 18.07.2023 в розмірі 28 657.49 грн. та №1023879544 від 26.12.2023 в розмірі 27 207.27 грн.
Щодо заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами за кредитним договором №2002146650301 від 18.07.2023 в розмірі 12 905.45 грн., та за кредитним договором №1023879544 від 26.12.2023 в розмірі 3.09 грн., суд вважає також такі позовні вимоги обгрунтованими та доведеними матеріалами справи, враховуючи, що необхідність сплати процентів та їх розмір прямо передбачено кредитними договорами, істотні умови яких були погоджені сторонами.
Щодо стягнення комісії за кредитним договором №1023879544 від 26.12.2023 в розмірі 16 744 грн., суд зазначає наступне.
Умовами кредитного договору №1023879544 від 26.12.2023 передбачено сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 2.99 %. 
Між тим, 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин 1, 2, 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини 1статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019 року в справі№ 524/5152/15 (провадження № 61-8862сво18) зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.»
Крім того, у справі №204/224/21 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Зазначене узгоджується також з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 та постанові Верховного Суду від 21 лютого 2024 року у справі № 344/3078/23 (провадження № 61-15548св23) щодо оцінки правомірності встановлення у кредитному договорі умови про щомісячну плату за обслуговування кредиту.
Між тим, кредитний договір №1023879544 від 26.12.2023, інші матеріали справи, не містять переліку послуг, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, та за які необхідно сплачувати комісію.
На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості з комісії за кредитним договором №1023879544 від 26.12.2023 в розмірі 16 744 грн.
Таким чином, позов АТ «ПУМБ» підлягає частковому задоволенню, а саме в загальному розмірі 68 773.3 грн., яка складається із: 1) за кредитним договором №2002146650301 від 18.07.2023 в розмірі 41 562.94 грн., з яких 28 657.49 грн. - заборгованість за кредитом; 12 905.45 грн. - заборгованість процентами; 2) за кредитним договором №1023879544 від 26.12.2023 в розмірі 27 210.36 грн., з яких: 27 207.27 грн. - заборгованість за кредитом; 3.09 грн. - заборгованість процентами.
В іншій частині позовних вимог щодо стягнення комісії за кредитним договором №1023879544 від 26.12.2023 в розмірі 16 744 грн. позов задоволенню не підлягає з підстав, зазначених в мотивувальній частині рішення суду.
Щодо посилання представника позивача в позовній заяві на дотримання строку позовної давності, суд їх не бере до уваги при ухваленні рішення, оскільки відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України - позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Таким чином, оскільки відповідачем відповідна заява не заявлялась, тому суд не досліджує ці обставини.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесений судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам. Оскільки позов задоволено частково, на 80.42%, а позивачем сплачено 2662.40 грн. судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2141.10 грн. судового збору.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 207, 525, 526, 626-629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 77-78, 81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 279, 280, 354 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 68 773 (шістдесят вісім тисяч сімсот сімдесят три) грн. 30 коп., яка складається із: 1) за кредитним договором №2002146650301 від 18.07.2023 в розмірі 41 562.94 грн., з яких 28 657.49 грн. - заборгованість за кредитом; 12 905.45 грн. - заборгованість процентами; 2) за кредитним договором №1023879544 від 26.12.2023 в розмірі 27 210.36 грн., з яких: 27 207.27 грн. - заборгованість за кредитом; 3.09 грн. - заборгованість процентами.
В іншій частині вимог – відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» судовий збір у сумі 2141 (дві тисячі сто сорок одна) грн. 10 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Холодногірський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 10.04.2026.

Відомості про сторін:
Позивач - Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», код ЄДРПОУ 14282829, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, 4; 
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий: