ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.02.2026 Справа № 914/3389/25 

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», м.Київ,
до відповідача: Львівського національного університету природокористування, м.Дубляни,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.З.Гжицького, м.Львів,
про: стягнення заборгованості 261 100,6 грн.
Суддя І. КОЗАК
При секретарі Р. Волошин
Представники сторін:
Від позивача: Музика С.М.(поза межами приміщення суду).
Від відповідача: не з`явився.
Від третьої особи: не з`явився.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до Львівського національного університету природокористування участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.З.Гжицького, про: стягнення заборгованості 261 100,6 грн.
Ухвалою суду від 10.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 02.12.2025. 
Ухвалою від 20.10.2026 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 03.02.2026.
Правова позиція позивача.
У судове засідання 17.02.2026 представник позивача з`явився в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримав. Просить суд закрити провадження у справі в частині стягнення 230441,03 грн основної суми боргу, стягнути з відповідача 22 569,03 грн пені; 2187,88 грн 3% річних та 902,66 грн інфляційних втрат за порушення умов договорів постачання природного газу.
Попередній розрахунок судових витрат позивача:
·3133,21 грн сплачений судовий збір.
Правова позиція відповідача.
Відповідач у судове засідання 17.02.2026 не прибув, 20.01.2026 подав заяву (вх.№1804/26) до якої долучив платіжні інструкції №855 від 25.11.2025 на суму 188 492,91 грн та №954 від 26.11.2025 на суму 41 948,12 грн про сплату основної суми заборгованості за договорами постачання природного газу. 
Повідомив суд, що структурними підрозділами ЛНУП виконано свої зобов`язання з оплати суми заборгованості за договорами постачання природного газу. Їх невиконання було зумовлено відсутністю бюджетних асигнувань відповідача як бюджетної установи. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне виконання умов договорів постачання природного газу структурними підрозділами ЛНУП.
Правова позиція третьої особи.
Третя особа письмових пояснень щодо позову не подала.
Обставини справи.
30.10.2024 та 09.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (постачальник) та Відокремленим структурним підрозділом «Івано-Франківський фаховий коледж Львівського національного університету природокористування» (споживач) було укладено договори постачання природного газу №08-7236/24-БО-Т та №08-8236/24-БО-Т (далі - договір).
Вказані договори постачання природного газу №08-7236/24-БО-Т від 30.10.2024 та №08-8236/24-БО-Т від 09.01.2025 є однаковими за своїм змістом та умовами.
За цим договорами постачальник (позивач) зобов`язувався поставити споживачеві (відповідачу) природний газ за ДК 021:2015 код 09120000-6 «Газове паливо» (природний газ), а споживач зобов`язувався прийняти його та оплатити на умовах цього договору (п. 1.1. договору).
Згідно п. 3.5 договорів приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.
Відповідно до п. 5.1. договору оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:
- 70 відсотків вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу – до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.
Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70 відсотків грошових коштів за відповідний розрахунковий період.
На виконання умов договору №08-7236/24-БО-Т від 30.10.2024, позивач передав споживачу природний газ загальним об`ємом 10,15044 тис. м. куб. на загальну суму 168 029,25 грн.
Оскільки Споживач не підписав акти прийому-передачі природного газу, обсяг (об`єм) поставленого та спожитого природного газу згідно з приписами пункту 3.5.4 Договору, підтверджується на підставі даних Інформаційної платформи Оператора ГТС про попередні/остаточні відбори природного газу. 
ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» листом від 03.09.2025 №ТОВВИХ-25-13754 повідомило, що обсяг природного газу, використаного споживачем з ЕІС-кодом – 56ХQ0000Z4R5700O (Відокремленим структурним підрозділом «Івано-Франківський фаховий коледж Львівського національного університету природокористування») у період з 02.11.2024 по 31.12.2024, становить: 
-з 02.11.2024 по 30.11.2024 – 5 397,80 м3; 
-з 01.12.2024 по 31.12.2024 – 4 752,64 м3. 
Споживач свої зобов`язання за Договором №08-7236/24-БО-Т від 30.10.2024 виконував неналежним чином, розрахунки за поставлений природний газ здійснював не у повному обсязі та несвоєчасно, з порушенням передбаченого п. 5 Договору строку, розрахувався частково, сплатив кошти у сумі 126 081,13 грн, за природний газ, переданий у грудні 2024 року, відповідач не розрахувався. 
На момент пред`явлення даної позовної заяви несплаченою залишилась заборгованість в розмірі 41 948,12 грн.
На виконання умов договору №08-8236/24-БО-Т від 09.01.2025, позивач передав споживачу природний газ загальним об`ємом 11,05362 тис. м. куб. на загальну суму 188 492,91 грн.
Оскільки Споживач не підписав акти прийому-передачі природного газу, обсяг (об`єм) поставленого та спожитого природного газу згідно з приписами пункту 3.5.4 Договору, підтверджується на підставі даних Інформаційної платформи Оператора ГТС про попередні/остаточні відбори природного газу. 
ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» листом від 27.08.2025 №ТОВВИХ-25-13384 повідомило, що обсяг природного газу, використаного споживачем з ЕІС-кодом – 56ХQ0000Z4R5700O (Відокремленим структурним підрозділом «Івано-Франківський фаховий коледж Львівського національного університету природокористування») у період з 12.01.2025 по 30.04.2025, становить: 
з 12.01.2025 по 31.01.2025 – 780,35 м3; 
з 01.02.2025 по 28.02.2025 – 6 304,46 м3; 
з 01.03.2025 по 31.03.2025 – 3 908,38 м3; 
з 01.04.2025 по 31.04.2025 – 60,43 м3. 
Споживач зобов`язання за Договором №08-8236/24-БО-Т від 09.01.2025 виконував неналежним чином, за природний газ, переданий у період з 12.01.2025 по 31.04.2025, не розрахувався. 
На момент пред`явлення даної позовної заяви несплаченою залишилась заборгованість в розмірі 188 492,91 грн.
Згідно з п. 7.2. договору у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо оплати вартості газу, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 261 100,60 грн заборгованості, яка складається з 230 441,03 грн заборгованості за основним зобов`язанням; 22 569,03 грн пені; 2187,88 грн 3 % річних та 5902,66 грн інфляційних втрат.
В матеріалах справи містяться докази, що після відкриття провадження у справі відповідачем була сплачена основна сума заборгованості за договорами постачання природного газу в сумі 230 441,03 грн згідно платіжної інструкції №854 від 25.11.2025 на суму 41 948,12 грн та №855 від 25.11.2025 на суму 188 492,91 грн.
Оцінка суду.
Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Частиною другою статті 714 ЦК України передбачено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).
Так, згідно з відомостями Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань Відокремлений структурний підрозділ «Івано-Франківський фаховий коледж Львівського національного університету природокористування» (ідентифікаційний код 35171187) зареєстрований як відокремлений структурний підрозділ юридичної особи – Львівського національного університету природокористування (ідентифікаційний код 00493735).
Як вбачається із матеріалів справи, позивач свої зобов`язання щодо передачі природного газу за договорами виконав повністю та поставив споживачу природний газ на суму 230 441,03 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи інформацією ТзОВ «Оператор газотранспортної системи України», викладеною у листах від 03.09.2025 №ТОВВИХ-25-13754 та від 27.08.2025 №ТОВВИХ-25-13384. 
Після відкриття провадження у справі відповідачем була повністю погашена основна сума заборгованості в розмірі 230 441,03 грн, згідно платіжної інструкції №855 від 25.11.2025 на суму 188 492,91 грн та №954 від 26.11.2025 на суму 41 948,12 грн
Оскільки спірна заборгованість відповідачем оплачена, суд на підставі п.2, 4 ч.1 ст.231 ГПК України закриває провадження в частині стягнення 230441,03 грн основної суми боргу.
За загальним правилом, визначеним ч.1 ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
Суд зазначає, що стаття 617 ЦК України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.
Законодавством не установлено залежності оплати за надані послуги та/або здійснених нарахувань сум штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат (у разі порушення зобов`язання) від фактичного фінансування видатків державного бюджету.
Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» та в рішенні від 30.11.2004 у справі «Бакалов проти України» також зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. 
Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.
Отже, відсутність у боржника необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень не звільняє його від обов`язку виконати господарські зобов`язання. 
Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 23.03.2018 у справі №904/6252/17, від 03.04.2018 у справі № 908/1076/17, від 07.11.2019 у справі №916/1345/18, від 30.03.2020 у справі № 910/3011/19.
Таким чином, посилання відповідача, як на підставу для відмови в стягненні штрафних нарахувань, на відсутність бюджетних асигнувань відповідача як бюджетної установи - є необґрунтованими.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).
Враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.
Здійснивши перерахунок суми 3% річних, інфляційних втрат, суд встановив правомірність до стягнення з відповідача підлягає 2187,88 грн 3% річних та 902,66 грн інфляційних втрат у межах визначеного позивачем періоду.
На підставі п.7.2 Договору позивач нарахував відповідачу пеню на суму 22 569,03 грн за період у межах визначеного позивачем періоду. Здійснивши перерахунок, суд встановив правомірність до стягнення з відповідача 22 569,03 грн пені.
Судові витрати.
Сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача в межах задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-221, 238-242 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі №914/3389/25 на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України щодо стягнення з відповідача 230 441,03 грн основної суми боргу.
2. Стягнути з Львівського національного університету природокористування (адреса: вул. Володимира Великого, буд. 1, м. Дубляни, Львівський р-н, Львівська обл., 80381, ідентифікаційний код 00493735) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116, ідентифікаційний код: 42399676) 22 569,03 грн пені, 2187,88 грн 3% річних, 902,66 грн інфляційних втрат та 367,84 грн судового збору.
3. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
4. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.
5. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повне рішення складено та підписано 17.02.2026.

Суддя Козак І.Б.