КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2026 року справа №640/608/21
Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 із позовом до Міністерства оборони України, в якому просить суд:
- визнати протиправною та скасувати відмову у наданні статусу учасника бойових дій колишньому військовослужбовцю СРСР ОСОБА_1 , оформлену протоколом № 13 засідання комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни та спірних питань щодо зарахування до вислуги років для призначення пенсії окремих періодів служби в календарному обчисленні або на пільгових умовах від 24.09.2020 р.;
- зобов`язати комісію Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із встановленням статусу учасника бойових дій, спірних питань встановлення статусу учасників війни та зарахування до вислуги років окремих періодів військової служби в календарному обчисленні або на пільгових умовах прийняти рішення про визнання ОСОБА_1 учасником бойових дій та видати ОСОБА_1 посвідчення встановленого зразка.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що належними документами та показами свідків підтверджується факт його участі у забезпеченні бойової діяльності військ на території Республіки Афганістан, що є достатнім для встановлення йому статусу учасника бойових дій.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №640/608/21 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Від Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла адміністративна справа №640/608/21 на виконання Закону України № 2825-IX від 13 грудня 2022 р. «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду».
Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями цю справу передано на розгляд судді Лиска І.Г.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду дану справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач подав до суду відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 11.11.1985 по 14.02.1987 походив строкову військову службу у військовій частині № НОМЕР_1 , що підтверджується записами у військовому квитку позивача серії НОМЕР_2 .
Позивач звернувся до Міністерства оборони України із заявою від 27.08.2020 про надання статусу учасника бойових дій.
Згідно з витягом із протоколу №13 засідання комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, у відповідності до пункту 2 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" Відповідач відмовив Позивачу в наданні статусу учасника бойових дій, у зв`язку з відсутністю відомостей в наказах військової частини № НОМЕР_1 про безпосередню участь Позивача в бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів) на території Республіки Афганістан. 
Не погоджуючись із указаною відмовою, позивач звернуся до суду із цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Спеціальним законом, який визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них є Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-ХІІ (далі - Закон №3551-XII).
Відповідно до статті 5 Закону №3551-XII учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час. Перелік підрозділів, що входили до складу діючої армії, та інших формувань визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 6 Закону №3551-XII учасниками бойових дій визнаються учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів). Військовослужбовці Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, поліцейські, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які за рішенням відповідних державних органів були направлені для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки або у відрядження в держави, де в цей період велися бойові дії. Перелік держав, зазначених у цьому пункті, періоди бойових дій у них та категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1994 №63 до держав, яким надавалася допомога за участю військовослужбовців Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки та осіб рядового, начальницького складу і військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, військовослужбовців Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, на їх території віднесений Афганістан (період бойових дій: квітень 1978 р. - грудень 1989 р.).
Наказом Міністерства оборони України від 07.05.2015 №200, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.05.2015 за № 531/26976, затверджено Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (далі – Положення) /чинне станом на 30.11.2018/.
Відповідно до пункту 1 Положення комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (далі - Комісія) створюються в Міністерстві оборони України, військовій частині НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обласних та ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно з пунктом 11 Положення на Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , обласних та ІНФОРМАЦІЯ_3 покладається вирішення питань про визнання учасниками бойових дій із числа осіб, звільнених зі Збройних Сил та Державної спеціальної служби транспорту (які набули право на отримання статусу під час проходження військової служби (роботи) у Збройних Силах та Державній спеціальній службі транспорту), колишніх партизанів та підпільників, - за місцем їх реєстрації (перебування на військовому обліку).
Пунктом 11 Положення передбачено, що комісії зобов`язані приймати до розгляду заяви громадян про визнання їх учасниками бойових дій відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Відповідно до пункту 12 Положення Комісії приймають рішення щодо визнання громадян учасниками бойових дій на підставі таких документів: заяв громадян або клопотань командирів (начальників); довідок відповідного періоду, підписаних і завірених печаткою; партизанського квитка; посвідчення учасника підпілля; посвідчення до знака "За розмінування"; грамот, фотографій (оригіналів); газетних матеріалів того періоду, який потребує підтвердження; історичних довідок, документів та інших архівних матеріалів; документів потрібного періоду, де зазначені прізвище, ім`я та по батькові заявника; документів, які підтверджують службу чи роботу заявника у відповідний період; інших документів, на підставі яких можливо зробити достовірний висновок про участь у бойових діях або розмінуванні (траленні бойових мін).
Пунктом 13 Положення визначено, що за відсутності в заявника через незалежні від нього причини необхідних документів, які підтверджують його право на отримання статусу учасника бойових дій, дозволяється брати до уваги показання свідків (не менше двох), які в період, що потребує підтвердження, проходили військову службу чи працювали разом із заявником в одній військовій частині (установі, закладі) та визнані учасниками бойових дій, інвалідами війни за цей період.
Як встановлено з матеріалів справи, позивачу відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій колишньому військовослужбовцю СРСР ОСОБА_1 (пункт 15), в зв`язку з відсутністю підтвердження його участі у бойових діях чи забезпечення бойової діяльності військ на території республіки Афганістан.
Суд зазначає, що відповідно до нотаріально посвідчених заяв ОСОБА_2 від 21.05.2020 (період проходження військової служби з 09.11.1985 по 09.12.1987), ОСОБА_3 від 21.05.2020 (період проходження військової служби з 09.11.1985 по 12.02.1988), яким встановлено статус учасника бойових дій, кожен із них окремо підтверджує той факт, що разом з позивачем проходили військову службу у військовій частині НОМЕР_1 КСАПО, перевозили вантажі на території військових дій ДР Афганістану. Матеріали справи також містять копії військових квитків, посвідчень учасників бойових дій, зазначених осіб, які підтверджують проходження ними військової служби.
Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідачем не дотримано вимог пункту 13 Порядку, оскільки за наявності свідків, які підтверджують проходження військової служби на території республіки Афганістан разом з позивачем, Міністерством оборони України не взято до уваги показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
З урахуванням викладеного, наявні підстави для задоволення вимог позивача щодо визнання протиправною та скасувати відмову у наданні статусу учасника бойових дій колишньому військовослужбовцю СРСР ОСОБА_1 , оформлену протоколом № 13 засідання комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни та спірних питань щодо зарахування до вислуги років для призначення пенсії окремих періодів служби в календарному обчисленні або на пільгових умовах від 24.09.2020 р.
Надаючи правову оцінку вимогам позивача щодо зобов`язання комісію Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із встановленням статусу учасника бойових дій, спірних питань встановлення статусу учасників війни та зарахування до вислуги років окремих періодів військової служби в календарному обчисленні або на пільгових умовах прийняти рішення про визнання ОСОБА_1 учасником бойових дій та видати ОСОБА_1 посвідчення встановленого зразка, суд зазначає наступне.
Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, затверджене наказом Міністерства оборони України від 07.05.2015 №200, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.05.2015 за № 531/26976, втратило чинність 20.12.2019.
Станом на дату розгляду цієї справи питання розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, врегульовано Положенням комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженим наказом Міністерства оборони України 16.04.2020 № 122 /дата набрання чинності - 08.05.2020/.
Відповідно до пункту 1 вказаного Положення Комісії створюються у Міністерстві оборони України (далі - Міноборони) - з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни.
Пунктом 6 Положення визначено, що на Комісію Міноборони покладається вирішення питань про визнання, зокрема учасниками бойових дій: відповідно до пунктів 1 - 5, 7 - 18 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" осіб із числа: військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) Збройних Сил України, які проходять (проходили) військову службу в апараті Міноборони, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях безпосереднього підпорядкування Міноборони; осіб, звільнених зі Збройних Сил України, які набули право на визнання їх учасниками бойових дій під час проходження військової служби в апараті Міноборони, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях безпосереднього підпорядкування Міноборони.
Пунктом 13 Положенням комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженим наказом Міністерства оборони України 16.04.2020 № 122 передбачено можливість за відсутності в особи з незалежних від неї причин необхідних документів, які підтверджують її право на отримання статусу учасника бойових дій, брати до уваги завірені в установленому законодавством порядку показання свідків (не менше двох), які в період, що потребує підтвердження, разом із такою особою брали участь у збройній боротьбі у складі організацій, структур та формувань, зазначених в абзаці першому цього підпункту, та отримали статус учасника бойових дій за такий період.
Відповідно до пункту 20 Положенням комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженим наказом Міністерства оборони України 16.04.2020 № 122 рішення Комісії оформлюється протоколом.
Таким чином, станом на дату розгляду вказаної справи саме комісія Міністерства оборони України уповноважена на прийняття рішення про надання особі статусу учасника бойових дій.
Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути питання про надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, з урахуванням висновків суду.
Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч.3 ст.139 КАС).
Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», отже питання розподілу судових витрат не розглядається.
Керуючись статтями 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 257, 262, 295 КАС України, суд,-
в и р і ш и в:
Адміністративний позов - задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати відмову у наданні статусу учасника бойових дій колишньому військовослужбовцю СРСР ОСОБА_1 , оформлену протоколом № 13 засідання комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни та спірних питань щодо зарахування до вислуги років для призначення пенсії окремих періодів служби в календарному обчисленні або на пільгових умовах від 24.09.2020 р.
Зобов`язати комісію Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із встановленням статусу учасника бойових дій, спірних питань встановлення статусу учасників війни та зарахування до вислуги років окремих періодів військової служби в календарному обчисленні або на пільгових умовах повторно розглянути заяву про визнання ОСОБА_1 учасником бойових дій з урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лиска І.Г.