Справа № 274/5066/25
Провадження № 1-кп/0274/429/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року         місто Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
у складі: головуючий - суддя ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені 02.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025060480000448, про обвинувачення 
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в рф, є громадянином України, неодружений, непрацевлаштований, із середньою освітою, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, -
в с т а н о в и в :
у невстановлений час, але не пізніше 12.05.2025, за невстановлених обставин та у невстановленому місці, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою збуту бойових припасів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, не маючи відповідного дозволу, незаконно придбав корпус наступальної осколкової ручної гранати РГН з підривачем УДЗ та два корпуси оборонних осколкових ручних гранат Ф-1 з двома підривачами УЗРГМ, які зберігав у невстановленому місці.
В подальшому, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з указаними мотивом та метою, не пізніше 12.05.2025, в ході спілкування із особою зі зміненими анкетними даними відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні» ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5 ), запропонував купити у нього корпус наступальної осколкової ручної гранати РГН з підривачем УДЗ та два корпуси оборонних осколкових ручних гранат Ф-1 з двома підривачами УЗРГМ, які він придбав без передбаченого законом дозволу, тобто запропонував збути.
У свою чергу, ОСОБА_5 , розуміючи суспільно-небезпечний характер дій ОСОБА_6 , погодився на пропозицію останнього з метою викриття його злочинних дій.
Надалі, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з указаними мотивом та метою, 12.05.2025 близько 17 год. 10 хв. усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 «Про затвердження Положення про дозвільну систему», наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 «Про затвердження інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», та Закону України «Про поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення», перебуваючи неподалік будинку № 93 по вул. Білопільській в м. Бердичеві, збув за 6000 гривень ОСОБА_5 корпус наступальної осколкової ручної гранати РГН з підривачем УДЗ та два корпуси оборонних осколкових ручних гранат Ф-1 з двома підривачами УЗРГМ.
О 17 год. 30 хв. того ж дня ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні Бердичівського районного відділу поліції, що за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Героїв України, 67, добровільно видав працівникам Національної поліції України придбані в ОСОБА_4 корпус наступальної осколкової ручної гранати РГН з підривачем УДЗ та два корпуси оборонних осколкових ручних гранат Ф-1 з двома підривачами УЗРГМ.
Окрім того, у невстановлені день, час, місці та за невстановлених обставин, ОСОБА_4 незаконно придбав ручну саморобну гладкоствольну вогнепальну зброю з діаметром каналу ствола 12 мм, один бойовий 7,62 мм гвинтівковий патрон з бронебійно-запалювальною кулею «Б-32» зразка 1954 року, корпус наступальної осколкової гранати РГН з підривачем УДЗ та корпус наступальної осколкової ручної гранати М67 з підривачем М213, які зберігав у невстановленому слідстві місці.
В подальшому, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою збуту вогнепальної зброї та бойових припасів, не пізніше 29.05.2025, в ході спілкування з ОСОБА_5 , запропонував купити у нього ручну саморобну гладкоствольну вогнепальну зброю з діаметром каналу ствола 12 мм, один бойовий 7,62 мм гвинтівковий патрон з бронебійно-запалювальною кулею «Б-32» зразка 1954 року, корпус наступальної осколкової гранати РГН з підривачем УДЗ та корпус наступальної осколкової ручної гранати М67 з підривачем M213, які він придбав без передбаченого законом дозволу, тобто запропонував збути.
У свою чергу, ОСОБА_5 , розуміючи суспільно-небезпечний характер дій ОСОБА_6 , погодився на пропозицію останнього з метою викриття його злочинних дій.
Надалі, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з указаними мотивом та метою, 29.05.2025 близько 13 год. 10 хв., усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 «Про затвердження Положення про дозвільну систему», наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 «Про затвердження інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» та Закону України «Про поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення», перебуваючи неподалік будинку № 91 по вул. Білопільській в м. Бердичеві, збув за 8000 гривень ОСОБА_5 ручну саморобну гладкоствольну вогнепальну зброю з діаметром каналу ствола 12 мм, один бойовий 7,62 мм гвинтівковий патрон з бронебійно-запалювальною кулею «Б-32» зразка 1954 року, корпус наступальної осколкової гранати РГН з підривачем УДЗ та корпус наступальної осколкової ручної гранати М67 з підривачем М213.
О 13 год. 30 хв. того ж дня ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні Бердичівського районного відділу поліції, що за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Героїв України, 67, добровільно видав працівникам Національної поліції України придбані в ОСОБА_4 ручну саморобну гладкоствольну вогнепальну зброю з діаметром каналу ствола 12 мм, один бойовий 7,62 мм гвинтівковий патрон з бронебійно-запалювальною кулею «Б-32» зразка 1954 року, корпус наступальної осколкової гранати РГН з підривачем УДЗ та корпус наступальної осколкової ручної гранати М67 з підривачем M213.
Кримінальна відповідальність за злочини, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнається винуватим, передбачена ч. 1 ст. 263 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та показав, що у в минулому році на звалищі поблизу залізничного мосту в м. Бердичеві по вул. Білопільській він розкопав в землі гранати та зброю. Після цього, він подзвоним знайомому, якого знає близько року, та запропонував йому придбати знайдене. На зустріч знайомий прийшов у військовій формі, тому обвинувачений вважав, що гранати та зброя буде використана для військової служби. Знайомий заплатив йому перший раз 6000 грн., а другий – 8000 грн. За другим разом він був затриманий поліцією. Обвинувачений не заперечив жодних фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті. Зазначив, що негативно ставиться до вчинених правопорушень. Заявив, що кається у скоєному.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їхньої позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За клопотанням прокурора та зі згоди обвинуваченого суд визнав недоцільним дослідження усіх доказів кримінального провадження, та обмежився допитом обвинуваченого й дослідженням матеріалів, що характеризують його особу і необхідні для вирішення питань щодо речових доказів та процесуальних витрат. Учасникам судового провадження було роз`яснено, що в даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ними не оспорювалися. При цьому суд переконався, що сторони правильно розуміють зміст цих обставин. Сумнівів у добровільності їх позиції у суду не було.
Аналізуючи обвинувальний акт та показання обвинуваченого, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкримінується, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні під час судового розгляду. Так, обвинувачений надав правдиві показання стосовно обставин вчинення кримінальних правопорушень, які повністю узгоджуються зі встановленими судом фактичними обставинами кримінального провадження, викладеними в обвинувальному акті.
Враховуючи зазначене вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 своїми протиправними та винними діями скоїв, за встановлених судом обставин, суспільно небезпечні діяння, які містять склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, тобто придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Обвинувачений ОСОБА_4 : раніше не судимий, є непрацевлаштований, неодружений, за місцем проживання характеризується посередньо; не звертався за психіатричною допомогою до лікаря-психіатра та не перебуває на обліку у лікаря-нарколога. 
Обставиною, яка пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, суд призначає ОСОБА_4 покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та перевиховання, у виді позбавлення волі, яке є безальтернативним відповідно до санкції ч. 1 ст. 263 КК України, обираючи при цьому строк такого покарань, наближений до мінімального.
Правових підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає, оскільки обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, судом не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 302/904/16-к (провадження № 51-966 км 18), загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності – призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в межах якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Враховуючи конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, щиро розкаявся, а також зважаючи на поведінку обвинуваченого після скоєння злочинів та беручи до уваги висловлену в судових дебатах позицію сторін кримінального провадження, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.
На переконання суду саме такий захід примусу зможе забезпечити досягнення мети покарання і буде відповідати загальним засадам призначення покарання, є необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним так і іншими особами.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів, суд в порядку ст. 124 КПК України, стягує з обвинуваченого в загальній сумі 19610 грн. 80 коп.
Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, зважаючи на прийняте рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання та відсутність клопотань з цього приводу, суд не вбачає. 
Керуючись ст.ст. 349, 368, 373, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців. 
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_4 - не застосовувати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати, пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні, в розмірі 19610 (дев`ятнадцять тисяч шістсот десять) гривень 80 копійок.
Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме: 
- два корпуси гранати Ф-1 та корпус гранати РГН, а також два підривача типу УЗРГМ та підривач типу УДЗ, виявлені та вилучені під час оперативної закупки, - знищити;
- вилучені речі при огляді покупця, яким здійснено оперативну закупку 29.05.2025 у ОСОБА_4 , а саме: корпус наступальної осколкової гранати PГH з підривачем - УДЗ та корпус наступальної осколкової ручної гранати М67 з підривачем M213 та саморобний пістолет із одним патроном калібру 7,62 мм - знищити;
- грошові кошти в сумі 7792 гривні 50 копійок, купюрами номіналом 1000 гривень серії БП3824158, ГП6675961, АС1304264, ГС1491910, БК7948919, ЯБ0027098, ГР4936367, номіналом 500 гривень, серії ВС7279344, номіналом 200 гривень серії ЕГ1098550, номіналом 50 гривень серії УК 8084683, номіналом 20 гривень ГП0143121 та 22 гривні 50 копійок монетами, - конфіскувати;
- мобільний телефон марки «Sigma Comfort 50 CF 115Easy» IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 , - повернути власнику, ОСОБА_4 .
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05.06.2025 на:
- грошові кошти в сумі 7792 гривні 50 копійок, купюрами номіналом 1000 гривень серії БП3824158, ГП6675961, АС1304264, ГС1491910, БК7948919, ЯБ0027098, ГР4936367, номіналом 500 гривень, серії ВС7279344, номіналом 200 гривень серії ЕГ1098550, номіналом 50 гривень серії УК 8084683, номіналом 20 гривень ГП0143121 та 22 гривні 50 копійок монетами, які поміщено до спецпакету № WAR 0103264;
- мобільний телефон марки «Sigma Comfort 50 CF 115Easy» IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 , який поміщено до спецпакету № WAR0103265.
На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1