ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" березня 2026 р. Справа №921/341/24(921/379/25)

м. Львів
Західний апеляційний господарський суд у складі:
головуючого – судді МАТУЩАКА О.І.
суддів КРАВЧУК Н.М.
СКРИПЧУК О.С.

за участю секретаря судового засідання – Ярина ТЕЛИНЬКО
представник скаржника – Савон О.Ю. (адвокат);

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Укрнафта” (вх. ЗАГС №01-05/3316/25 від 12.11.2025)

на додаткове рішення Господарського суду Тернопільської області від 31.10.2025 (повне рішення – 10.11.2025, суддя С.О. Хома)

у справі №921/341/24(921/379/25)

за позовом Акціонерного товариства Укрнафта, м.Київ

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сток", м. Тернопіль
від імені якого виступає ліквідатор Григор`єв Валерій Васильович

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю “Інсігнія резорт”, м.Київ

про визнання недійсними договорів про надання поворотної фінансової допомоги та стягнення коштів у розмірі 67 000 000,00 грн

в межах справи №921/341/24

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сток", м. Тернопіль

ВСТАНОВИВ:
Суть спору.
В провадженні Господарського суду Тернопільської області перебувала справа №921/341/24(921/379/25) за позовом АТ «Укрнафта» до відповідача-1: ТОВ «Енерджі Сток», від імені якого виступає ліквідатор Григор`єв Валерій Васильович та до відповідача-2: ТОВ «Інсігнія Резорт» про визнання недійсними договорів, укладених між ТОВ «Енерджі Строк» та ТОВ «Інсігнія Резорт»: про надання поворотної фінансової допомоги від 29.08.2022 №ЕС2208/1-Ф на суму 52 000 000,00 грн, про надання поворотної фінансової допомоги від 06.09.2022 №ЕС2209/1-Ф на суму 15 000 000,00 грн та про стягнення з ТОВ «Інсігнія Резорт» на користь «Енерджі Строк» грошових коштів в розмірі 67 000 000,00 грн.
Рішенням суду від 16.10.2025 позов задоволено повністю.
В судових дебатах представник позивача АТ "Укрнафта" - Савон Олексій Юрійович, заявив, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення, ним будуть надані суду докази понесених витрат на професійну правничу допомогу.
22.10.2025 до суду від представника позивача АТ "Укрнафта" - адвоката Анісімова Кирила Германовича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з ТОВ «Інсігнія Резорт» на користь АТ "Укрнафта" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 117 070,00 грн.
Господарський суд Тернопільської області додатковим рішенням від 31.10.2025 у справі №921/341/24(921/379/25) заяву представника позивача АТ "Укрнафта" - адвоката Анісімова К.Г. про ухвалення додаткового рішення у справі №921/341/24 (921/379/25) задовольнив частково; стягнув на користь АТ «Укрнафта» з ТОВ «Інсігнія резорт» та з ТОВ «Енерджі Сток» по 17 815, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу, в решті вимог заяви про ухвалення додаткового рішення відмовив.
У додатковому рішенні суд вказав, що 25.03.2025 адвокатське об`єднання виконало роботи з дослідження та аналізу первинних документів від ліквідатора (фінансовий звіт, інвентаризаційний акт, тощо) у справі №921/341/24 про банкрутство ТОВ "Енерджі Сток", однак, предметом розгляду в цій справі №921/341/24(921/379/25) було визнання недійсним договорів про надання поворотної фінансової допомоги, укладених між ТОВ "Енерджі Сток" та ТОВ "Інсігнія Резорт" та стягнення з останнього коштів, а відтак такі не входять до витрат на правову допомогу у цій справі.
Господарським судом першої інстанції зазначено, що підготовка позовної заяви, дослідження та аналіз первинної документації щодо укладення договорів про надання поворотної фінансової допомоги, перевірка та направлення через електронний суд позовної заяви – це усе це складові частини єдиного процесу створення і написання позовної заяви, витрати на правничу допомогу за яку підлягають лише частковому відшкодуванню. 
Суд відмовив у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу за підготовку та направлення заяви про зміну найменування позивача, оскільки така заява не є витратами на професійну правничу допомогу, а є лише процесуальною дією.
Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.
АТ «Укрнафта» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Тернопільської області від 31.10.2025 та прийняти нове, яким заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити повністю та стягнути з ТОВ «Інсігнія Резорт» на користь АТ «Укрнафта» 117 070, 00 грн на професійну правничу допомогу.
В апеляційній скарзі заявник зазначає, що підготовка позовної заяви у межах провадження у справі про банкрутство, предметом якої є визнання правочинів недійсними та стягнення коштів, насамперед передбачає ґрунтовне дослідження фактичних підстав для звернення до суду з відповідними вимогами. Встановлення таких обставин, у свою чергу, можливе виключно шляхом аналізу значного обсягу первинної документації, пов`язаної з фінансово-господарською діяльністю боржника у справі про банкрутство.
Скаржник звертає увагу, що обсяг самого звіту становить 80 сторінок без урахування додатків, що об`єктивно потребує значного часу для його опрацювання та аналізу. Водночас відсутність належного аналізу зазначеного звіту унеможливила б належне обґрунтування позовної заяви щодо недійсності правочинів, оскільки саме наведені у ньому відомості підтверджують наявність ознак зловживання або приховування з боку боржника. Відтак, відповідні витрати є необхідними та неминучими для належного захисту прав у цій справі, що відповідає критеріям, сформульованим у практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні у справі «Баришевський проти України».
На думку скаржника, суд першої інстанції безпідставно не врахував витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20 360,00 грн у справі № 921/341/24 (921/379/25). Крім того, з огляду на обсяг позовної заяви (16 сторінок) та складність її підготовки, заявник вважає об`єктивно неможливим її підготовку протягом 1,5 годин. При цьому, вважає, що суд не навів належного обґрунтування відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 540,00 грн в цій частині.
Також скаржник зазначає, що суд залишив поза увагою ту обставину, що у звіті про надані послуги за період з 01.07.2025 по 31.07.2025 опис виконаної роботи містив формулювання не «участь у судовому засіданні», а «підготовка та участь у судовому засіданні». Зі змісту такого формулювання вбачається, що перед безпосередньою участю у судовому засіданні, яке відбулося 28.07.2025 (що підтверджується протоколом судового засідання, наявним у матеріалах справи), представник АТ «Укрнафта» здійснював підготовчі дії до участі у зазначеному судовому засіданні.
Відзивів на апеляційну скаргу, а також інших клопотань та заяв в порядку ст. 207 Господарського процесуального кодексу України, у справі подано не було.
05.03.2026 в судовому засіданні взяв участь представники апелянта, який навів доводи по суті апеляційної скарги.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду апеляційної скарги, що підтверджується довідками про доставку електронного листа у їх електронні кабінети в підсистемі «Електронний суд».
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи зазначене, а також те, що явка представників учасників справи в судове засідання не визнавалася обов`язковою, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за їх відсутності, оскільки наявних матеріалів справи є достатньо для прийняття законного і обґрунтованого рішення у цій справі.
Фактичні обставини справи та оцінка суду.
Положеннями ст. 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до ст. 64 Конституції України права громадян на звернення до суду та отримання правничої допомоги не можуть бути обмежені, а мають реалізовуватися з урахуванням умов існуючого воєнного стану.
За приписами п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією із засад (принципів) господарського судочинства.
Статтями 123 - 124 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи 
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави – відповідно до ст. 126 ГПК України.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У позовній заяві, зокрема в пункті 132, позивач зазначив, що на момент подання такої заяви, окрім судового збору, ним очікується понесення інших судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи, зокрема витрат на професійну правничу допомогу. При цьому, детальний опис виконаних робіт та розмір таких витрат позивач зобов`язався надати пізніше.
Під час судового засідання 16.10.2025, представник позивача Савон О.Ю. повідомив, що докази понесених витрат на професійну правничу допомогу будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення.
У заяві про ухвалення додаткового рішення у справі представник позивача просив суд стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 117 070,00 грн.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч.8 ст. 129 ГПК України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до ч.2 ст.126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Частиною 2 статті 126 ГПК України визначено, що для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
В ч. 3 ст.126 ГПК України зазначено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 4 статті 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Виходячи з системного аналізу положень ч. 8 ст.129, ч. 3 ст.126 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі доказів, які подаються сторонами до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Також, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку із недоведеністю їх наявності у порядку, передбаченому положеннями ч. 3 ст.13, ч. 1 ст.74, ст.ст.76-77 ГПК України.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Проте, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.
Зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, та відповідно до яких суд наділений дискреційними повноваженнями щодо встановлення обставин виникнення судових витрат та визначення їх розміру, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним щодо предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справі "Баришевський проти України", "Двойних проти України", заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
В ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" зазначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до п.9 ч.1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Згідно п. 6 ч. 1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Судом встановлено, що 11.10.2023 між позивачем ПАТ "Укрнафта" та Адвокатським об`єднанням «Адер Хабер» було укладено договір № 20/2250-ІН про надання правової допомоги.
Відповідно до п. 1.1. договору, виконавець буде надавати замовнику правову допомогу у вигляді проведення претензійно-позовної роботи щодо стягнення дебіторської заборгованості, штрафних санкцій, інфляційних втрат та можливих збитків за результатами господарської діяльності замовника за укладеними договорами комісії та договорами поставки нафтопродуктів з розстроченням платежів з ПАТ "НПК-Галичина", мировими угодами, що укладені за результатами проведених біржових аукціонів з продажу нафти, забезпечення отоварення та/або відшкодування вартості заблокованих паливних скретч-карток "АВIАС", придбаних у ПАТ "НПК-Галичина" за 32-ма договорами купівлі-продажу та отриманих у власність від ряду третіх осіб на підставі звернення стягнення на заставне майно, а також визначення єдиної правової позиції та проведення претензійно-правової роботи щодо виплати акціонерам частини чистого прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів за 2020 рік, надалі - "Правова допомога".
В п. 1.2. договору, з урахуванням додаткової угоди № 1 від 29.03.2024, виконавець в рамках справ, визначених п. 1.1. договору, але не виключно:
- надає правову допомогу на всіх стадіях досудового та судового провадження, або поза межами його, має право представляти інтереси замовника в суді з усіма правами, наданими стороні, третій особі;
- має право складати та подавати позови, скарги тощо з правом підпису позовів, докази, ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них копії, витяги, одержувати копії судових рішень, брати участь у судових засіданнях, брати участь у дослідженні доказів, ставити питання іншим учасникам справи, свідкам, експертам, спеціалістам, подавати заяви та клопотання, а також пояснення до суду, з правом підпису таких заяв, клопотань та пояснень, наводити свої доводи та міркування з питань, що виникають під час розгляду судової справи, заперечувати проти заяв, клопотань, пояснень, доводів і міркувань інших осіб, ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити із них копії, подавати письмові зауваження, оскаржувати судові рішення з правом підпису апеляційних та касаційних скарг, засвідчувати копії документів, користуватися іншими правами, у тому числі правами, передбаченими у Господарським процесуальним кодексом України, Цивільним процесуальним кодексом України та Кодексом адміністративного судочинства України;
- має право подавати виконавчі документи на виконання, вести справи в органах державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в усіх його структурних та територіальних підрозділах (управліннях, відділах) чи приватних виконавців, в тому числі у комісіях, з усіма правами учасника виконавчого провадження, в тому числі знайомитись з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у будь-яких виконавчих діях, висловлювати свої доводи, міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження, заявляти відводи, оскаржувати дії (бездіяльність) державного виконавця або приватного виконавця з питань виконавчого провадження у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження" та підзаконних нормативно-правових актів, що регулюють правовідносини, пов`язані з виконанням судових рішень на усій території України;
- має право підписувати та заявляти вимоги як кредитора або боржника до будь-яких юридичних осіб, що припиняються (в тому числі ліквідуються), брати участь у зборах кредиторів та комітетах кредиторів, з правом вирішального голосу у процедурі розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації або погашення боргів тощо, робити від імені Клієнта заяви, подавати заперечення та клопотання, в тому числі щодо кандидатури арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та інших посадових осіб, користуватись іншими правами, наданими юридичній особі згідно з положеннями Кодексу України з процедур банкрутства, представляти інтереси Клієнта у відносинах з ліквідатором, ліквідаційною комісією або іншими особами на яких покладено функції з припинення (в тому числі ліквідації) юридичної особи, а також в усіх державних, приватних, колективних, комунальних підприємствах, будь-яких інших підприємствах, установах, організаціях України; в органах державної влади та місцевого самоврядування, в органах державної статистики, пов`язаних з представництвом та захистом інтересів Клієнта на усій території України;
- має право підписувати та подавати до відповідних органів скарги, заяви та клопотання, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, заяви про залучення до провадження як потерпілого, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, скарги на постанови слідчого (прокурора) про закриття кримінального провадження, знайомитись з матеріалами досудового розслідування, підписувати та подавати клопотання, цивільний позов, бути представником Клієнта як потерпілого цивільного позивача, особи, у володінні якої знаходяться документи, користуватись усіма правами потерпілого та цивільного позивача, звертатись до слідчого судді, суду із клопотаннями про арешт майна, підписувати та подавати запити від імені Клієнта, одержувати оригінали та копії процесуальних документів, брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, завіряти копії документів, представляти інтереси Клієнта в усіх судах, з правом прийняття участі в судовому провадженні, подання апеляційних та касаційних скарг на рішення, постанови та ухвали суду згідно з положеннями Кримінального процесуального кодексу України на усій території України;
- має право представляти замовника у відносинах з будь-якими органами державної влади України, органами місцевого самоврядування України, підприємствами, установами, організаціями, незалежно від форми власності;
- має право отримувати і подавати від імені замовника будь-які документи, що стосуються захисту його прав та інтересів, подавати адвокатські запити;
- надає письмові та усні консультації, здійснює аналітичну роботу, збирає доказову базу.
Згідно із п. 1.3. договору, правова допомога надається за винагороду.
Вартість правової допомоги виконавця розраховується шляхом помноження кількості витрачених годин на надання правової допомоги у звітному місяці та вартості однієї години роботи адвоката, що становить 10 180, 00 грн, у тому числі 20 % ПДВ 1 696, 67 грн - відповідно до п. 3.1. договору,
Виконавець після надання правової допомоги надсилає замовнику акт приймання-передачі у двох примірниках. Замовник підписує, датує і повертає виконавцю один примірник такого акту приймання-передачі або надсилає виконавцю мотивовану відмову від його підписання протягом 10 (десяти) робочих днів після одержання акту приймання-передачі. У разі, якщо виконавець після закінчення зазначених 10 (десяти) днів не одержить від замовника підписаний акт приймання-передачі або мотивовану відмову від його підписання, сторони визнають, що акт приймання-передачі вважається підписаним, а правова допомога наданою виконавцем і прийнятою замовником в обсязі і на умовах, зазначених у такому акті приймання-передачі (п. 3.3. договору).
Договір набуває чинності з дати підписання обома сторонами і діє до прийняття остаточного рішення суду по справах, що є предметом договору (п. 6.1).
Матеріалами справи підтверджується, що інтереси позивача під час розгляду цієї справи в Господарському суді Тернопільської області представляли адвокати Анісімов Кирило Германович (на підставі ордеру від 20.08.2025 серії АХ №1283515) та Савон Олексій Юрійович (на підставі ордеру від 25.06.2025 серії АА №1594587).
Позивачем, на підтвердження понесення ним витрат на правничу допомогу під час розгляду справи №921/341/24(921/379/25), надано копії:
- договору про надання правової допомоги № 20/2250-ІН від 11.10.2023;
- листа ПАТ «Укрнафта» від 27.10.2023 № 01/01/07-684 про надання професійної правничої допомоги;
- додаткової угоди №1 від 29.03.2024 до договору про надання правової допомоги №20/2250-ІН від 11.10.2023;
- листа ПАТ «Укрнафта» від 15.08.2024 № 01/01/07-602/1 про надання професійної правничої допомоги;
-звіту про надані послуги за період з 01.03.2025 по 31.03.2025;
-звіту про надані послуги за період з 01.06.2025 по 30.06.2025
-звіту про надані послуги за період з 01.07.2025 по 31.07.2025;
-звіту про надані послуги за період з 01.08.2025 по 29.08.2025;
-акту приймання - передачі адвокатських послуг № 56 від 31.03.2025;
-акту приймання - передачі адвокатських послуг № 124 від 30.06.2025;
-акту приймання - передачі адвокатських послуг № 148 від 31.07.2025;
-акту приймання - передачі адвокатських послуг № 162 від 29.08.2025;
-рахунку на оплату № 58 від 31.03.2025;
-рахунку на оплату № 139 від 30.06.2025;
-рахунку на оплату № 178 від 31.07.2025;
-рахунку на оплату № 199 від 29.08.2025;
-виписки про рух коштів за 29.04.2025;
-виписки про рух коштів за 28.08.2025;
-виписки про рух коштів за 04.09.2025;
-виписки про рух коштів за 30.09.2025;
-виписки про рух коштів за 02.10.2025
З аналізу звіту про надані послуги за період з 01.03.2025 по 31.03.2025; звіту про надані послуги за період з 01.06.2025 по 30.06.2025; звіту про надані послуги за період з 01.07.2025 по 31.07.2025 та звіту про надані послуги за період з з 01.08.2025 по 29.08.2025 судом встановлено, що загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 117 070,00 грн.
Вказані кошти були сплачені ПАТ «Укрнафта» на рахунок АО «Адер Хабер», що підтверджується актами приймання - передачі адвокатських послуг та виписками про рух коштів.
Витрати на правничу допомогу у цій справі загалом можна згрупувати у декілька груп: правнича допомога до підготовки позовної заяви, підготовка та подання позовної заяви, а також правнича допомога під час розгляду цієї справи в суді першої інстанції.
Оцінюючи обґрунтованість заявлених витрат, апеляційний господарський суд враховує, що зі звітів про надані послуги вбачається виконання адвокатським об`єднанням для позивача комплексу взаємопов`язаних робіт, єдиною кінцевою метою яких було складання та подання позовної заяви. Зокрема, підготовка тексту позовної заяви, аналіз та дослідження первинної документації щодо укладення договорів про надання поворотної фінансової допомоги, підготовка та систематизація додатків, доопрацювання позовної заяви, а також її перевірка та подання через підсистему “Електронний суд” фактично є складовими частинами одного процесу – підготовки та подання позову до суду.
Суд першої інстанції визначив до відшкодування витрати у загальній сумі 25 450,00 грн, з яких 15 270,00 грн становить вартість підготовки позовної заяви до ТОВ «Інсігнія Резорт», а 10 180,00 грн — витрати на дослідження та аналіз первинної документації ТОВ «Інсігнія Резорт» щодо укладення договорів поворотної фінансової допомоги. 
Західний апеляційний господарський суд вважає такий розрахунок правильним та обґрунтованим, з огляду на те, що зазначені витрати безпосередньо пов`язані з підготовкою та поданням позовної заяви, підтверджені належними доказами, відповідають обсягу наданих правничих послуг, складності справи та витраченому часу.
Також Західний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неврахування при визначенні суми витрат на професійну правничу допомогу робіт, зазначених у звіті про надані послуги за період з 01.08.2025 по 29.08.2025, а саме підготовки та направлення 22.08.2025 заяви про зміну найменування позивача.
Суд апеляційної інстанції виходить з того, що така заява є процесуальною дією, спрямованою на відображення змін у найменуванні сторони, а не самостійною правничою послугою, яка підлягає відшкодуванню в порядку розподілу судових витрат. Крім того, витрати, пов`язані зі зміною найменування позивача, зумовлені виключно його внутрішніми організаційними рішеннями, не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з розглядом цієї справи та не є наслідком поведінки відповідача.
З огляду на викладене, покладення на відповідача обов`язку відшкодовувати такі витрати суперечило б принципам справедливості, розумності та співмірності розподілу судових витрат, у зв`язку з чим підстави для їх врахування відсутні.
Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2 545,00 грн за виконану роботу 28.07.2025, а не заявлених 5 090,00 грн, оскільки такий розмір відповідає фактичному обсягу наданих послуг та узгоджується з принципами розумності і співмірності судових витрат.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визначення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5 090,00 грн за роботу, виконану 29.08.2025 – участь адвоката Анісімова Кирила в судовому засіданні, оскільки зазначений розмір є обґрунтованим, відповідає фактичному обсягу наданих послуг та критеріям розумності і співмірності судових витрат.
Водночас сума 5 090 грн, зазначена у звіті про надані послуги за період з 01.07.2025 по 31.07.2025 як витрати на підготовку та направлення заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (ВКЗ), є явно завищеною, необґрунтованою та неспівмірною обсягу і складності фактично наданої послуги.
Суд апеляційної інстанції виходить з того, що підготовка такої заяви має стандартний, технічний характер, не потребує значних часових витрат, глибокого правового аналізу чи застосування складних юридичних знань. Відтак заявлена до відшкодування сума не відповідає принципам розумності та пропорційності розподілу судових витрат, визначеним процесуальним законодавством України.
Відповідно до ст. ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи в сукупності критерії визначені ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат, характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їх розміру, виходячи з обставин даної справи, її складності та складності виконаної адвокатом роботи, Західний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає, що суд правильно дослідив обставини справи, оцінку характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи, а також визначення суми витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачів.
З огляду на сукупність встановлених у справі обставин, належну оцінку судом першої інстанції поданих доказів, суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для зміни визначеного судом першої інстанції розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги не спростовують правомірних висновків місцевого господарського суду, а тому оскаржуване рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 129, 269-270, 275-276, 281-284 ГПК України,
Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Укрнафта” залишити без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду Тернопільської області від 31.10.2025 у справі №921/341/24(921/379/25) - без змін.

2. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції залишити за апелянтом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Касаційна скарга подається безпосередньо до Верховного Суду.

Справу повернути до Господарського суду Тернопільської області.

Головуючий суддя О.І. МАТУЩАК

Судді Н.М. КРАВЧУК

О.С. СКРИПЧУК