ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17 лютого 2026 року справа №200/7544/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року у справі № 200/7544/25 (головуючий суддя у І інстанції Куденков К.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо перерахунку з 01.09.2025 призначеної ОСОБА_1 пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відновити з 01.09.2025 нарахування і виплату ОСОБА_1 пенсії раніше призначеної пенсії у сумі 41 435,02 грн, без обмеження максимальним розміром, визначеним статтею 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI, статтею 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII, виплатити суму недоотриманої пенсії з урахуванням виплачених сум.
В обґрунтування позову зазначив, що перебуває на обліку відповідача як одержувач пенсії, призначеної згідно із Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Вказує, що здійснюючи перерахунок його пенсії, відповідач протиправно обмежив розмір його пенсії.
Такі дії відповідача є протиправними, оскільки право позивача на отримання пенсії, розмір якої розрахований виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження з 01.02.1987 по 31.05.1987 підтверджено судовим рішенням у справі № 0540/9383/18.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо перерахунку з 01.09.2025 призначеної ОСОБА_1 пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 01.09.2025 перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії в розмірі 41 435,02 грн, без обмеження максимальним розміром, визначеним статтею 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI, частиною 3 статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII, та виплатити суму недоотриманої пенсії з урахуванням виплачених сум.
Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.
Обґрунтування апеляційної скарги.
З 01.09.2025 електронна пенсійна справа ОСОБА_1 була приведена у відповідність до вимог чинного законодавства. Розмір пенсії обчислено виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня відповідного року, з урахуванням усіх належних надбавок і підвищень. Загальний розмір пенсійної виплати склав 10 491,96 грн.
При аналізі матеріалів електронної пенсійної справи позивача встановлено, що в матеріалах справи міститься довідка про заробітну плату від 14.12.2012 № 433 видана ТОВ «Бізнес Архів» та копії особового рахунку № 1687 на підставі якого видана зазначена довідка. За результатами проведеної перевірки електронних пенсійних справ одержувачів пенсій відповідно до Закону № 796, встановлено, що довідка від 14.12.2012 № 433 видана на підставі особового рахунку № 1687, але згідно особового рахунку не можливо визначити кіль кість робочих днів (годин) за які нарахована заробітна плата, кратність, зони в яких виконувались роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Таким чином, підстави для врахування довідки про заробітну плату від 14.12.2012 № 433 відсутні.
Позовна вимога про зобов`язання відновити з 01.09.2025 нарахування та виплату пенсії без застосування обмеження максимального розміру є передчасною. Фактично спір у цій частині відсутній, оскільки відповідний перерахунок пенсії ще не проведено.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
З огляду на наведене суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги відповідача ГУ ПФУ в Донецькій області.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП “Діловодство спеціалізованого суду”.
Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему “Електронний суд” матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.
Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі “Електронний суд”.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України НОМЕР_1 , виданого 17.04.2001.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2019 року у справі № 0540/9383/18-а, зокрема, визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо зменшення ОСОБА_1 з 01.08.2017 розміру пенсії та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії згідно розпорядження № 820170 від 27.01.2014 про перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату № 433 від 14.12.2012, з 01.08.2017.
Судом апеляційної інстанції у вказаній справі встановлено наступне: «Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області та отримує пенсію по інвалідності 3 групи, призначеної відповідно до Закону України № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і має статус ліквідатора аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1.
Розпорядженням № 820170 від 27.01.2014 позивачеві з 01.02.2014 було зроблено перерахунок пенсії, після якого розмір пенсії становив 5116,52 грн. При здійсненні перерахунку відповідачем було враховано довідку про заробітну плату № 433 від 14.12.2012 на Орджонікідзевському автотранспортному підприємстві № 04686.
Краматорським міським судом Донецької області 05 червня 2018 року прийнята ухвала, у відповідності до якої головний спеціаліст Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області ОСОБА_2 звільнена від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 367 КК України (службова недбалість), на підставі ст. 47 КК України у зв`язку з передачею її на поруки колективу Департаменту Державної архітектурно будівельної інспекції у Донецькій області за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Довідкою про результати перевірки пенсійних справ від 13 липня 2017 року по пенсійній справі позивача (№ 820170) встановлено, що відповідно до розпорядження від 27.11.2014, підписаного головним спеціалістом Козловою М.Ю. та заступником начальника управління Васильєвою Г.М., зроблено перерахунок пенсії без заяви пенсіонера. Заявником надані виписки з особових рахунків та архівна довідка про заробітну плату за період з 01.02.1987 по 31.05.1987 від 14.12.2012 № 433 на Орджонікідзевському Автотранспортному підприємстві № 04686. Форма довідки не відповідає постанові Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011. З урахуванням вищевказаного перерахунок пенсії зроблений неправомірно, в результаті чого виникла переплата в сумі 115 379,24 грн.
Листом від 19.06.2018 № 204/г-10-01-03 позивача повідомлено про те, що на підставі зазначеної довідки пенсійну справу з 01.08.2017 було приведено до вимог чинного законодавства і розмір пенсії став 2952,00 грн. Розмір пенсії з 01.10.2017 після проведеного автоматизованого масового перерахунку пенсії складає 3267,00 грн».
Також суд апеляційної інстанції зазначив, що «позивачем для перерахунку пенсії було надано довідку за нормою п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», про заробітну плату для обчислення пенсії від 14.12.2012 № 433, яка видана ТОВ «Бізнес Архів» за період роботи позивача з 01.02.1987 по 31.05.1987 на Орджонікідзевському Автотранспортному підприємстві № 04686».
Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив наступне: «позивачем була надана довідка про заробітну плату від 14.12.2012 № 433, видана ТОВ «Бізнес Архів» за період роботи позивача з 01.02.1987 по 31.05.1987 на Орджонікідзевському Автотранспортному підприємстві № 04686.
Наведена довідка була видана на підставі переданих до архіву документів, зокрема, особистих рахунків позивача , якими підтверджені зазначені у довідці суми заробітку.
Наявність цих документів в пенсійній справі була встановлена у судовому засіданні під час дослідження пенсійної справи позивача.
Як встановлено судом, та не заперечується відповідачем, останнім оспорюється лише форма виданої довідки.
У довідці про результати перевірки пенсійних справ від 13 липня 2017 року по пенсійній справі позивача (№ 820170) зазначено, що форма архівної довідки про заробітну плату за період з 01.02.1987 по 31.05.1987 від 14.12.2012 № 433 на Орджонікідзевському Автотранспортному підприємстві № 04686 не відповідає постанові Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що Порядок № 1210 взагалі не встановлює форму довідки.
Під час апеляційного провадження відповідачем надано лист від 19.03.2019 № 5218/04/34 у якому зазначено, що форма вказаної архівної довідки не відповідає вимогам Постанови КМ України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Невідповідність форми довідки полягає у тому, що повинно відповідати формі затв. наказом Мінсоцполітики України від 12.10.2012 № 644 та виконання п. 9 Типового положення про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, затв. постановою КМУ від 26.09.2012 № 886.
Крім того, у наведеному листі зазначено, що наведена інформація у архівній довідці від 14.12.2012 № 43 про суму заробітку отриманого позивачем за період виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 01.02.1987 по 31.05.1987 є достатньою для розрахунку розміру пенсії за інвалідністю визначеному пунктами 4.9 порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, завтр. Постановою КМУ від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Розрахунок пенсії проводився згідно п.4 порядку із заробітної плати, яку отримав позивач за роботу в зоні відчуження та довідки про виїзд в зону відчуження № 54847 від 20.01.2011. Коефіцієнти відповідач розраховує самостійно, тому в довідці вони не повинні вказуватися».
З протоколів про перерахунок пенсії позивача № 914260820170 випливає, що з 01.03.2025 за наслідками проведеного перерахунку розмір пенсії позивача з надбавками становив 41 435,02 грн (середньомісячний заробіток 144548.63000), а максимальний розмір пенсі (сума пенсії для виплати) 23 610,00 грн. З 01.09.2025 проведено перерахунок «У зв`язку з уточненням даних в ЕПС, 01.09.2025», за наслідками якого розмір пенсії з надбавками становить 10 491,96 грн (середньомісячний заробіток 25861.34000).
У листі ГУ ПФУ від 23.09.2025 № 0500-0202-8/97080 адвоката позивача повідомлено про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію призначену відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII. Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 20.03.2024 № 2-р(ІІ)/2024 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), припис статті 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», що поширює свою дію на Закон №796, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону № 796. Указані норми, визнані неконституційними, утрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення (20.03.2024). З Урахуванням рекомендацій, наданих Міністерством соціальної політики України, щодо механізму виконання означеного Рішення, виплата пенсій, призначених відповідно до Закону № 796, без обмеження максимальним розміром проводиться після перерахунку згідно постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році». Проведення перерахунку на виконання Рішення КСУ від 20.03.2024 здійснюється за документами, наявними в електронній пенсійній справі на момент перерахунку, зокрема, довідок про заробітну плату в зоні відчуження в 1986-1990 роках.
Також відповідач вказав, що у зв`язку із відсутністю документів в матеріалах електронних пенсійних справ, на підставі яких можливо визначити часову тарифну ставку, нарахування та виплати премії, підстави застосування кратності по відповідній зоні небезпеки з урахуванням 100% тарифної ставки згідно вимог постанови № 207-7, підстави для врахування довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження при обчисленні пенсії відповідно до частини 1 статті 54 Закону № 796 – відсутні. До надходження відсутніх документів, зазначених вище, на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх наявних в матеріалах електронної пенсійної справи документів розмір пенсії з 01.09.2025 ОСОБА_1 обчислено виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на січень відповідно року відповідно до пункту 9 Порядку № 1210.
Також до суду надані копія довідки про заробітну плату від 14.12.2012 № 433, видана ТОВ «Бізнес Архів» за період роботи позивача з лютого по травень 1987 року на Орджонікідзевському Автотранспортному підприємстві № 04686 і особистий рахунок для нарахування середнього заробітку № 1687 щодо позивача, зокрема за 1987 рік.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов до висновку, що застосування припису ч. 4 ст. 57 Закону № 796-XII щодо обчислення розміру пенсії з 01.09.2025 виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати передбачає висловлення бажання особи, яка звернулася за пенсією, а як випливає з обставин справи, ОСОБА_1 не висловлював бажання на розрахунок його пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Щодо наявності у позивача права на розрахунок його пенсії на підставі довідки про заробітну плату № 433 від 14.12.2012 суд першої інстанції зазначив, що таке право підтверджене постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2019 року у справі № 0540/9383/18-а, а обставини щодо відсутності документів, на підставі яких можливо визначити часову тарифну ставку, нарахування та виплати премії, підстави застосування кратності по відповідній зоні небезпеки з урахуванням 100% тарифної ставки згідно вимог постанови № 207-7, на які посилається відповідач, не були перешкодою для розрахунку пенсії позивача на підставі довідки про заробітну плату від 14.12.2012 № 433 до 31.08.2025.
Задовольняючи позовні вимоги щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром до 31.08.2025, суд першої інстанції дійшов висновку, що у цій справі застосуванню підлягають норми статті 67 Закону № 796-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, без змін, внесених Законом № 3668-VI.
Оцінка суду.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 3 ст. 46 Конституції України, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, визначені Законом № 796-XII.
Згідно із статтею 49 Закону № 796-XII пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Відповідно до ст. 54 Закону № 796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.
Порядок призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.
Частинами 4 і 5 ст. 57 Закону № 796-XII установлено, що для обчислення пенсії по інвалідності відповідно до статті 54 цього Закону особам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначених статтею 10 цього Закону, стосовно яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, особам, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, внаслідок чого стали особами з інвалідністю, а також пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за осіб з їх числа за бажанням особи, яка звернулася за пенсією, заробітна плата (дохід) визначається виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Порядок визначення заробітної плати (доходу), у тому числі заробітної плати (доходу), передбаченої частиною четвертою цієї статті, для обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210.
Судами установлено, що розмір пенсії позивача до 31.08.2025 обчислювався відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону № 796-XII, а саме із заробітку позивача.
З 01.09.2025 ГУ ПФУ в Донецькій області перерахувало пенсію позивача.
Листом ГУ ПФУ від 23.09.2025 повідомлено, що розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2025 обчислено виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Тобто відповідно до ч. 4 ст. 57 Закону № 796-XII.
Водночас, як правильно зазначив суд першої інстанції, застосування припису ч. 4 ст. 57 Закону № 796-XII передбачає висловлення бажанням особи, яка звернулася за пенсією, а як випливає з обставин справи, ОСОБА_1 не висловлював бажання на розрахунок його пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Щодо наявності у позивача права на розрахунок його пенсії на підставі довідки про заробітну плату № 433 від 14.12.2012 суд першої інстанції правильно виснував, що таке право підтверджене постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2019 року у справі № 0540/9383/18-а.
Посилання відповідача на те, що з особового рахунку не можливо визначити кількість робочих днів (годин) за які нарахована заробітна плата, кратність, зони в яких виконувались роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та на відсутність в пенсійній справі позивача документів, на підставі яких можливо визначити часову тарифну ставку, нарахування та виплати премії, підстави застосування кратності по відповідній зоні небезпеки з урахуванням 100% тарифної ставки згідно вимог постанови № 207-7 судом не приймаються, оскільки вказані обставини не були перешкодою для розрахунку пенсії позивача на підставі довідки про заробітну плату від 14.12.2012 № 433 до 31.08.2025.
Відповідачем не наведено жодних обґрунтованих доводів щодо змін в законодавстві, внаслідок яких довідка про заробітну плату № 433 від 14.12.2012 не може використовуватися для розрахунку пенсії позивача, враховуючи, що правомірність її використання для розрахунку пенсії позивача підтверджена рішенням апеляційного суду.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність перерахунку пенсії позивача з 01.09.2025 виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Згідно Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI, внесено зміни до Закону № 796-XII, на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII та від 06.12.2016 № 1774-VIII, а саме частину 3 ст. 67, яку викладено в наступній редакції "Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність" та доповнено реченням такого змісту " Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 гривень".
Рішенням Конституційного Суду України № 2-р(II)/2024 від 20.03.2024 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) припис ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи“ від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами.
Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 2-р(II)/2024 від 20.03.2024 припис статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, визнані неконституційними, утрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Враховуючи висновки КСУ, викладені у рішенні № 2-р (II)/2024, слід наголосити, що з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення правові підстави обмежувати пенсію позивача максимальним розміром (десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність) у відповідача відсутні.
За таких обставин, зважаючи на визнання неконституційними приписів ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон № 796-XII зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону № 796-XII зі змінами, яка передбачала обмеження пенсії максимальним розміром, та той факт, що до 31.08.2025 пенсія позивачу виплачувалася з урахуванням наведених обмежень, а саме в максимальному розмірі 23 610,00 грн, а розрахований відповідачем розмір пенсії без цього обмеження становить 41 435,02 грн, що підтверджується відповідним протоколом про перерахунок пенсії позивача з 01.03.2025, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у позивача права на отримання пенсії без застосування наведених обмежень максимальним розміром пенсії.
Безпідставними є доводи відповідача, що позовна вимога про зобов`язання відновити з 01.09.2025 нарахування та виплату пенсії без застосування обмеження максимального розміру є передчасною, оскільки таке обмеження розміру пенсії позивача відповідно до матеріалів справи застосовувалося до 31.08.2025 включно.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року у справі № 200/7544/25 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року у справі № 200/7544/25 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 17 лютого 2026 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 17 лютого 2026 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв