ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" лютого 2026 р. Справа № 920/825/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Сибіги О.М.
суддів: Тищенко О.В. 
Гончарова С.А. 

секретар судового засідання: Михайленко С.О.
за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 26.02.2026
Розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юбігруп"
на ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.11.2025
про призначення експертизи
повний текст ухвали складено 07.11.2025
у справі № 920/825/25 (суддя Вдовенко Д.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Летон-Квіст"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юбігруп"
про стягнення 625 029,86 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття
Ухвалою Господарського суду Сумської області від 05.11.2025 у справі № 920/825/25 призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Національному науковому центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України.
Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки предметом спору є стягнення попередньої оплати за оплачений, але непоставлений товар, яку відповідач заперечує та мотивує свої доводи укладеним між ТОВ "Летон-Квіст" та ТОВ "Юбігруп" 29.02.2024 договором поставки № 2902 та видатковою накладною № 29 від 01.03.2024, які за твердженням позивача, директором ТОВ "Летон-Квіст" ОСОБА_1 не підписувався, товар за видатковою накладною № 29 від 01.03.2024 не отримувався, тому враховуючи відсутність у суду спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, суд першої інстанції визнав за необхідне призначити у справі почеркознавчу експертизу. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Сумської області від 05.11.2025 у справі № 920/825/25, 14.11.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Юбігруп" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.11.2025 у справі № 920/825/25, а справу направити до місцевого господарського суду для продовження розгляду.
Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що при прийнятті оскаржуваної ухвали судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що дослідження обставин підписання договору поставки та видаткової накладної виходить за межі предмета позову. Подання позивачем клопотання про призначення експертизи спрямоване на спростування поданих відповідачем доказів та затягування розгляду справи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2025 матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юбігруп" у справі № 920/825/25 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Кравчук Г.А., Гончаров С.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 витребувано з Господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/825/25.
05.12.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 920/825/25.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2025 відкрито апеляційне провадження у справі № 920/825/25 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юбігруп" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.11.2025 та призначено розгляд справи на 08.01.2026.
08.01.2026 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням суддів Кравчука Г.А. та Гончарова С.А. у відпустці.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2026 розгляд справи призначено на 26.02.2026.
Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2026 у зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 920/825/25.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2026 для розгляду справи № 920/825/25 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Гончаров С.А., Тищенко О.В. 
23.02.2026 ухвалою Північного апеляційного господарського суду новоутвореною колегією прийнято справу № 920/825/25 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юбігруп" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.11.2025 та призначено справу до розгляду на 26.02.2026.
Розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, заслухавши представників сторін у судовому засіданні, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юбігруп" слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.11.2025 у справі № 920/825/25 залишити без змін, з наступних підстав.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про призначення експертизи.
Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
За приписами ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Як зазначає позивач у позовній заяві, 29.02.2024 між ТОВ "Летон-Квіст" (покупець) та ТОВ "Юбігруп" (продавець) укладено усний договір поставки № 2902 на поставку сільськогосподарської продукції (соняшнику) у кількості 41,22 т.
Позивач вказує, що за узгодженням сторін продукція підлягала поставці на умовах повної попередньої оплати покупцем.
Згідно виставленого ТОВ "Юбігруп" рахунку на оплату № 7 від 01.03.2024 позивачем сплачено за соняшник 540 806,31 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 89 від 15.04.2024.
Втім, попередньо оплачену продукцію відповідачем поставлено не було.
У зв`язку з непоставкою оплаченої продукції, 15.05.2025 ТОВ "Летон-Квіст" звернулось до ТОВ "Юбігруп" з вимогою про поставку соняшнику у кількості 41,22 т або повернення коштів у розмірі 540 806,31 грн. 
Проте, вказана вимога залишена без відповіді та задоволення.
Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення заборгованості в розмірі 540 806,31 грн. Крім того, на суму попередньої оплати позивачем нараховано та заявлено до стягнення проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 84 223,55 грн.
В свою чергу, відповідач в обґрунтовування своїх заперечень щодо позовних вимог вказує, що 29.02.2024 між ТОВ "Летон-Квіст" (покупець), в особі директора ОСОБА_1., та ТОВ "Юбігруп" (постачальник) укладено договір поставки № 2902, на виконання якого постачальником поставлено товар покупцю на суму 3 004 479,50 грн., що підтверджується видатковою накладною № 29 від 01.03.2024. За доводами відповідача, зобов`язання з поставки товару за укладеним між сторонами договором ним виконано в повному обсязі, тому підстави для задоволення позову відсутні. 
Водночас, позивач факт підписання ОСОБА_1 договору поставки № 2902 від 29.02.2024 та відповідно прийняття ним товару за видатковою накладною № 29 від 01.03.2024 на суму 3 004 479,50 грн. заперечує та стверджує, що договір поставки № 2902 від 29.02.2024 ОСОБА_1 не підписував та товар за видатковою накладною № 29 від 01.03.2024 на суму 3 004 479,50 грн. не отримував. 
Відповідно до частини 1 статті 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом (ч. 4 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч. 1 ст. 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
На переконання колегії суддів, для з`ясування обставин щодо належності підпису ОСОБА_1. на договорі поставки № 2902 від 29.02.2024 та видатковій накладній № 29 від 01.03.2024, які мають важливе значення для розгляду справи та правильного вирішення спору, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.
Отже, експертиза призначається судом у випадку необхідності встановлення фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних знань, та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті. При цьому господарський суд самостійно визначає, чи є у нього необхідність у спеціальних знаннях і, відповідно, призначення для цього експертизи, чи такої необхідності немає і суд може вирішити спір на підставі інших доказів, поданих у справі.
Відповідно до п. 1.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 (зі змінами та доповненнями), з урахуванням Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, також затверджених згаданим наказом Міністерства юстиції України, одним із видів експертиз є почеркознавча експертиза.
Згідно з п. 1.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань.
Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві викликана тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних досліджень.
За змістом частин першої та другої статті 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду Сумської області від 05.11.2025 у справі № 920/825/25 прийнята з правильним застосуванням норм процесуального права.
Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують вірної по суті ухвали суду, при ухваленні якої судом надано оцінку як кожному доказу окремо, так і в їх сукупності, вірно встановлено характер спірних правовідносин та в цілому правильно застосовано норми процесуального та матеріального права, які їх регулюють.
Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди скаржника з висновками суду першої інстанції про призначення експертизи, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм процесуального права.
Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що у апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б дійти висновку про помилковість висновків суду першої інстанції.
Доводи та аргументи апеляційної скарги жодним чином не доводять неправильне застосування чи порушення місцевим господарським судом норм процесуального права і не спростовують законних висновків суду про наявність підстав для призначення у справі судової почеркознавчої експертизи.
Всі інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юбігруп" слід відмовити, а ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.11.2025 у справі № 920/825/25 залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юбігруп" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.11.2025 у справі № 920/825/25 - залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.11.2025 у справі № 920/825/25 - залишити без змін. 
3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги залишити за скаржником.
4. Матеріали справи № 920/825/25 повернути до Господарського суду Сумської області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний тест постанови складено та підписано 26.02.2026. 

Головуючий суддя О.М. Сибіга 

Судді О.В. Тищенко

С.А. Гончаров