179/12/26
2/179/375/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2026 року  Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді    Ковальчук Т.А.,
секретар судового засідання  Качина В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.
В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 20 вересня 2018р. ОСОБА_1 (далі - Відповідач) уклав із Акціонерним товариством "Ідея Банк" (далі - Первісний кредитор чи АТ «Ідея Банк») Генеральний Кредитний договір №ГКД.54592.1 від 20.09.2018р., в межах якого було укладено Кредитний договір на видачу траншу №G01.10701.005502612 від 19 липня 2019р.
07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №G01.10701.005502612 від 19 липня 2019р., укладеним між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (копія витягу з Договору факторингу, засвідчена належним чином додається). 
Згідно п. 2.1. Договору факторингу за цим Договором АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених цим Договором.
Відповідно до п. 2.2. Договору факторингу Права Вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банка», та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього Договору та надсилається АТ «Ідея Банк» ТОВ «ФК «ЄАПБ» в електронному вигляді засобами корпоративного зв?язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього Договору. Реєстр Боржників після належного його підписання Сторонами вважається невід?ємною частиною цього Договору. 
Відповідно до Реєстру боржників №2 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №G01.10701.005502612 від 19.07.2019 року, в сумі 150 003,53 грн., з яких: ??
- 59277,40 грн. - заборгованість за основним боргом; ??
- 32149,88 грн. - заборгованість за відсотками;
- ??58576,25 грн. - заборгованість за комісіями. 
Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювалось безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. 
Згідно п. 5.1. Договору факторингу Права Вимоги вважаються такими, що перейшли від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» в день підписання відповідного Реєстру Боржників, за умови виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов?язань передбачених п. 4.1. цього Договору.
Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов?язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов?язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. 
Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач частково виконав свої зобов?язання, оскільки після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній здійснив одноразовий платіж 12.03.2024 року у розмірі 4151,88 грн. для погашення існуючої заборгованості.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогащену заборгованість перед ТОВ "ФК"ЄАПБ" за кредитним договором № G01.10701.005502612 від 19 липня 2019р. в сумі 145 851,65 грн., з яких: ??59 277,40 грн. - заборгованість за основним боргом; ??27 998,00 грн. - заборгованість за відсотками; ??58 576,25 грн. - заборгованість за комісіями.
02.02.2026 року від представника позивача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вказав, що не заперечує факт укладання договору кредитного, а вважає розрахунок позивача необґрунтованим. Адже з розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість нарахована станом на 07.07.2023 року. Звернувшись до приватного нотаріуса, а в подальшому до приватного виконавця у січні 2022 році, кредитор змінив строк виконання зобов`язань відповідача за договором, оскільки такими діями фактично пред`явив вимогу про дострокове повернення кредиту. Тобто, Кредитор ініціював та реалізував своє право на дострокове стягнення заборгованості за договором з відповідною вимогою в 2022 році про погашення кредиту в повному обсязі та сплати процентів (та комісій) за час фактичного користування кредитом. Відповідно, було відкрито виконавче провадження та проведено примусове стягнення за договором. АТ «Ідея Банк» не мав права нараховувати відсотки за договором після 20 січня 2022 року. Позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за комісією у розмірі 58 576,25 грн. за кредитним договором є нікчемними, недоведеними та задоволенню не підлягають. Враховуючи наявний статус військовослужбовця, відповідач ОСОБА_1 має право на пільгу щодо ненарахування процентів за користування кредитом та відповідно всіх супутніх нарахувань, в тому числі нікчемної комісії, з 05.03.2022 року. Також просив стягнути із Позивача на правничу допомогу у розмірі 5 500,00 грн.
20.02.2026 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, в якому вказано наступне: Позивачем не пред`явлено вимоги про стягнення будь-якої пені, будь-яких штрафів за невиконання умов кредитних договорів, ЖОДНА вимога про стягнення заборгованості за кредитними договорами, не містить вимогу про стягнення неустойки (штрафу, пені). Нарахування заборгованості здійснювалося виключно на підставі умов кредитних договорів Первісним кредитором. Національний банк України у своєму листі від 02.09.2014р. № 18 112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014р. № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Але відповідач не подав суду докази того, що перед укладенням, при укладенні кредитного договору у 2023 році, або після його укладення він надавав кредитодавцям ці документи або взагалі будь-яким чином повідомляв про наявність своїх пільг стосовно сплати відсотків. Таким чином, твердження представника ОСОБА_1 на те, що нарахування процентів за договором після дати мобілізації є безпідставними та не відповідають вимогам закону, оскільки укладення договору та нарахування процентів по ньому припадає на період, коли відповідач не набув статусу військовослужбовця. Кредитний договір було підписано сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору. Сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Під час укладення договору не було порушено норми Закону України «Про захист прав споживачів». ТОВ «ФК «ЄАПБ» не вбачає підстав для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язаною зі справою у розмірі 5 500,00 грн.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника Позивача.
Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі.
Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.
Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані сторонами докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. 
Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом України.
Судом встановлено, що 20 вересня 2018р. ОСОБА_1 (далі - Відповідач) уклав із Акціонерним товариством "Ідея Банк" (далі - Первісний кредитор чи АТ «Ідея Банк») Генеральний Кредитний договір №ГКД.54592.1 від 20.09.2018р., в межах якого було укладено Кредитний договір на видачу траншу №G01.10701.005502612 від 19 липня 2019р. (а.с. 5-8).
Згідно довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 має наступну заборгованість станом на 07.07.2023 року:
-59277,40 грн – заборгованість за основним боргом;
-32149,88 грн – заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками;
-58576,25 - заборгованість за нарахованими та несплаченим комісіями
Загальна заборгованість – 150 003,53 грн. (а.с. 14)
Факт перерахування коштів на рахунок відповідача підтверджено Випискою по рахунку за період 19.07.2019 року по 07.07.2023 рік, з розшифруванням призначення платежів, підписаною директором департаменту кредитного адміністрування АТ «Ідея Банк». (а.с.12,13)
07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №G01.10701.005502612 від 19 липня 2019р., укладеним між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 15-16)
Платіжною інструкцією №19913 від 11.07.2023 року підтверджено факт перерахування коштів по договору факторингу № 07072023. (а.с.22)
Відповідно до Реєстру боржників №2 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №G01.10701.005502612 від 19.07.2019 року, в сумі 150 003,53 грн., з яких: ??
- 59277,40 грн. - заборгованість за основним боргом; ??
- 32149,88 грн. - заборгованість за відсотками;
- ??58576,25 грн. - заборгованість за комісіями. (а.с. 18).
Відповідач частково виконав свої зобов?язання, оскільки після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній здійснив одноразовий платіж 12.03.2024 року у розмірі 4151,88 грн. для погашення існуючої заборгованості. (а.с. 11)
Таким чином, ОСОБА_1 має непогащену заборгованість перед ТОВ "ФК"ЄАПБ" за кредитним договором № G01.10701.005502612 від 19 липня 2019р. в сумі 145 851,65 грн., з яких: ??59 277,40 грн. - заборгованість за основним боргом; ??27 998,00 грн. - заборгованість за відсотками; ??58 576,25 грн. - заборгованість за комісіями.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 зазначено, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 цього Кодексу, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У зазначеній постанові Верховний Суд, розглядаючи питання стягнення штрафних санкцій за договором споживчого кредитування, сформував низку правових висновків. Зокрема, Велика Палата розмежувала поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання».
Надаючи правову оцінку вказаним поняттям у частині нарахування штрафних санкцій за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. Відрізняються терміни в тому випадку, коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Указаний висновок міститься у пункті 35 постанови.
Окрім того, в пункті 54 постанови Верховний Суд вказав, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України. Тобто, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку частини другої статті 1050 ЦК України.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 не знайшла підстав для відступу від вказаного правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Враховуючи вищевказану правову позицію Верховного Суду, суд вважає, що право первісного кредитора нараховувати передбачені проценти припинилося після спливу 20 січня 2022 року, а саме після того, як приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. видано виконавчий напис №13 від 20.01.2022 року на суму 99 433,02 грн. 
Згідно ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей", який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142.
Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.
Враховуючи факт того, що відповідач перебував на військовій службі з 05.03.2022 року, що підтверджується довідкою командира військової частини НОМЕР_1 , по 26.08.2025 року, а кредитний договір укладено 2019 року і станом на день розгляду справи Відповідач не повідомив Первісного кредитора про обставини, які могли спричинити застосування до нього пільгових умов, та водночас відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання за договором, суд вважає за правомірне задовольнити вимоги Позивача частково.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або ж таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Розмір і порядокодержання процентів встановлюються договором. Якщо договором невстановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до положень ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За вимогами ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12.
Вказаний висновок підтверджено Верховним Судом у постанові від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором на загальну суму 99 433,02 грн. 
Беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, виходячи із засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, суд вважає, що на користь відповідача підлягають відшкодуванню витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитними договорами є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.
Таким чином, з відповідача на користь позивача, необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1514,00 грн.
Керуючись ст. 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ"- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» суму заборгованості за кредитним договором №G01.10701.005502612 від 19.07.2019 року, укладеного в межах Генерального Кредитного договору №ГКД.54592.1 від 20.09.2018 року в загальному розмірі 99 433,02 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» судовий збір у сумі 1514,00 грн.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на правову допомогу у сумі 2000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Позивач – ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», ЄДРПОУ 35625014, адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити IBAN № НОМЕР_2 у AT «ТАСкомбанк».

Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Т.А. Ковальчук