Справа № 309/2006/25

П О С Т А Н О В А
Іменем України

31 березня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого – Джуги С.Д.
суддів – Кожух О.А., Мацунича М.В.
з участю секретаря судового засідання: Мочан М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скарою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Габор Ярослава Іванівна, на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 11 листопада 2025 року у складі судді Піцура Я.Я., про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Хустської міськоїради, Державного реєстратора Хустської районної державної адміністрації Фізера Василя Васильовича, про визнання незаконною та скасування реєстрації права власності, рішення органу місцевого самоврядування,-
в с т а н о в и в :
У червні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Хустської міської ради, Державного реєстратора Хустської районної державної адміністрації Фізера Василя Васильовича, про визнання незаконною та скасування реєстрації права власності, рішення ВК Хустської міської ради.
Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 11 листопада 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Хустської міської ради, Державного реєстратора Хустської районної державної адміністрації Фізера Василя Васильовича, про визнання незаконною та скасування реєстрації права власності, рішення ВК Хустської міської ради залишено без розгляду.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Габор Я.І., просить скасувати дану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки така постановлена з порушенням норм процесуального законодавства.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не виконав вимоги ст. 128 ЦПК України щодо належного повідомлення позивача та його представника про дату, час та місце розгляду справи. Матеріали справи не містять заяв позивача та/або його представника про повідомлення сторони позивача про розгляд справи шляхом надсилання текстового повідомлення з використанням засобів мобільного зв`язку чи електронною поштою, тому повідомлення позивача та його представника про час та дату розгляду справи шляхом використання засобів мобільного зв`язку не є належним повідомленням про дату, час та місце розгляду справи. У зв`язку з наведеним та відсутністю повторності неявки в підготовче та судове засідання належним чином повідомленого позивача, висновок суду про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, апелянт вважає таким, що порушує норми процесуального права.
У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишите без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені. 
Від представника позивача  ОСОБА_1 - адвоката Габор Я.І. надійшла заява, в якій просить розгляд даної справи проводити без участі ОСОБА_1 та його преставника. Апеляційну скаргу підтримуємо та просить задовольнити.
Справа на підстав ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у відсутності учасників справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних мотивів.
Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач без поважних причин повторно не з`явилися в судове засідання будучи належним чином повідомлений та від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.
З такими висновками погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися своїми процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).
Законом передбачено баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.
Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з випадку неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Згідно з ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду у випадку, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Матеріалами справи встановлено, що у червні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Хустської міської ради, Державного реєстратора Хустської районної державної адміністрації Фізера Василя Васильовича, про визнання незаконною та скасування реєстрації права власності, рішення ВК Хустської міської ради.
Справа призначалась до розгляду, зокрема на: 07.10.2025 року, 27.10.2025 року, 11.11.2025 року.
07.10.2025 року в судовому засіданні з участю представника позивача адвоката Габор Я.І. та відповідача ОСОБА_2 розгляд справи було відкладено на 27.10.2025 року.
В судове засідання 27.10.2025 року позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Габор Я.І. не з`явилися. 27.10.2025 року представник позивача – адвокат Габор Я.І. подала заяву про відкладення розгляду справи по причині перебування представника позивача на лікуванні (а.с.168). У зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 11.11.2025 року на 11:00 год.
В судове засідання 11.11.2025 року позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача Габор Я.І. повторно надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням представника позивача на карантині (а.с.170). 
Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.
Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.
Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.
Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.
Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Такі правові висновки викладені в постанові від 19 квітня 2021 року у справі № 675/1714/19, від 26 квітня 2021 року у справі № 675/1561/19, від 18 січня 2022 року у справі № 369/3184/19.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було належним чином повідомлено позивача та його представника про дату, час та місце розгляду справи спростовуються матеріалами справи, зокрема, подані представника позивача - адвоката Габор Я.І. заяви від 27.10.2025 року та 11.11.2025 року про відкладення розгляду справи свідчать про обізнаність позивача та його представника про розгляд даної справи на вищевказані дати.
Окрім того з матеріалів справи слідує, що 07.10.2025 року в судовому засіданні з участю представника позивача адвоката Габор Я.І. розгляд справи було відкладено на 27.10.2025 року та згідно трекінгу поштового відправлення підтверджується, що позивач ОСОБА_1 була повідомлена про розгляд справи на 11.11.2025 року, що також підтверджує належне повідомлення позивача та його представника (164-165,175-176).
Отже, позивач та представник позивача були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи на 27.10.2025 року та 11.11.2025 року, однак в судові засідання повторно не з`явились, клопотань про розгляд справи за їх відсутності не подавали, а тому у суду були наявні правові підстави для залишення позову без розгляду.
Таким чином, доводи апеляційної скарги вищенаведених висновків суду не спростовують, а тому не заслуговують на увагу.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не має.
За таких обставин, апеляційну скаргу, відповідно до ст. 375 ЦПК України, слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -
у х в а л и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Габор Ярослава Іванівна залишити без задоволення.
Ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 11 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

 Повний текст судового рішення складено 10 квітня 2026 року. 

Головуючий:

Судді: