ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 331/3813/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),
суддів: Лукманової О.М., Божко Л.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті 
на рішення Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 08.07.2025 року (головуючий суддя Яцун О.О.) 
в адміністративній справі №331/3813/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про адміністративні правопорушення,- 
ВСТАНОВИВ:
Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просила:
-визнати протиправними та скасувати постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, серії АА № 00018398 від 01.04.2024 року; серії АА № 00019648 від 13.05.2024 року; серії AA № 00020173 від 03.06.2024 року.
В обґрунтування позову зазначено, що 01.04.2024 року інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті було винесено постанову серії АА № 00018398 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. Згідно оскаржуваної постанови, 27.03.2024 року о 17 год. 55 хв., за адресою Н- 11, км 76+702, Дніпропетровська область, на автоматичному зважувальному комплексі WIM-78, зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.480, д.н.з. НОМЕР_1 , з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,188 % (2,075 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн. Фактична маса з урахуванням встановленої законом похибки склала 42,075 тонн. Позивач вказує, що з урахуванням передбаченої законом вагової норми 42 тонни, відсутні жодні перевищення вагової норми за шкалою понад 5 %, по яких передбачено застосування штрафів.
Крім того, 13.05.2024 року інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті було винесено постанову серії АА № 00019648 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. Згідно оскаржуваної постанови, 10.05.2024 року о 23 год. 13 хв., за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська область, на автоматичному зважувальному комплексі WIM-78, зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.480, д.н.з. НОМЕР_1 , з перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,525% (2,21 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн. Фактична маса з урахуванням встановленої законом похибки склала 42,210 тонн. Позивач вказує, що з урахуванням передбаченої законом вагової норми 42 тонни, відсутні жодні перевищення вагової норми за шкалою понад 5 %, по яких передбачено застосування штрафів.
Крім того, 03.06.2024 року інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті було винесено постанову серії AA № 00020173 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. Згідно оскаржуваної постанови, 01.06.2024 року о 16 год. 41 хв., за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська область, на автоматичному зважувальному комплексі WIM-78, зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.480, д.н.з. НОМЕР_1 , з перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,563 % (3,425 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн. Фактична маса з урахуванням встановленої законом похибки склала 43,425 тонн. Позивач вказує, що з урахуванням передбаченої законом вагової норми 42 тонни, відсутні жодні перевищення вагової норми.
Крім того, позивач зазначає, що оскаржувані постанови не відображають всіх ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, оскільки відповідачем не взято до уваги та не відображено характеристик іншого транспортного засобу - причепу, який згідно технічних характеристик є контейнеровозом.
Рішенням Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 08.07.2025 року позов задоволено частково.
Постанову по справі адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА № 00018398 від 01 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн., складену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Василенко Дар`єю Ігорівною, скасовано.
Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, закрито на підставі п.1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанову по справі адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА № 00019648 від 13 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн., складену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Василенко Дар`єю Ігорівною, скасувано.
Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, закрито на підставі п.1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанову по справі адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА № 00020173 від 03 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн., складену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Василенко Дар`єю Ігорівною, скасувано.
Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, закрито на підставі п.1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що спірними постановами позивача було притягнуто до відповідальності саме за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами, а не за порушення вимог щодо маркування контейнерів. Посилання на будь-які інші належні та допустимі докази вчинення правопорушень у оскаржуваних постановах відсутні. 
Разом з тим, оскільки законодавець не встановлює можливість визнання дій та рішення суб`єкта владних повноважень протиправними, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Вказує, що транспортний засіб рухався з порушенням вагових норм, адже в підпункті «б» пункту 22.5 ПДР України, чітко вказано, що максимальне значення фактичної маси автомобіля 42 тони передбачене саме для перевезення двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра. Зазначає, що позивачем не надано доказів перевезення контейнеру із відповідним маркуванням. Відсутність контейнеру із відповідним маркуванням підтверджується і фотознімками, зробленими під час фіксації факту порушення норм чинного законодавства, вимог Наказу Міністерства транспорту України від 14 січня 1997 року №363 "Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні" (далі – Правила №363), завдяки чому, інспектор встановлює факт проїзду транспортного засобу з напівпричепом контейнеровоз, що здійснює перевезення контейнера або змінного кузова, враховуючи, при цьому відповідність технічної конструкції ознакам контейнера. Позивач здійснював перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом в розумінні вищезазначених норм, тому фактична маса для такого транспортного засобу має бути не більше 40 тон.
Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 02.02.2026 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.
У зв`язку із наявністю в учасників справи електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд", копії ухвал суду про відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду були направлені в електронній формі за допомогою підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
Згідно з довідками про доставку електронного листа вказані ухвали Третього апеляційного адміністративного суду доставлено позивачці та відповідачу до електронних кабінетів 06.03.2026.
09.03.2026 позивачка подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
У період з 10.03.2026 до 19.03.2026 суддя Божко Л.А., яка входить до складу суду, перебувала на лікарняному.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА № 00018398 від 01 квітня 2024 року, складеної старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Василенко Дар`єю Ігорівною, 27.03.2024 року о 17 год. 55 хв., за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.480, д.н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_1 , як відповідальна особа, допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,188 % (2,075 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн, та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. (а.с.29).
Відповідно до постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА № 00019648 від 13 травня 2024 року, складеної старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Василенко Дар`єю Ігорівною, 10.05.2024 року о 23 год. 13 хв., за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.480, д.н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_1 , як відповідальна особа, допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,525 % (2,21 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн, та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. (а.с.31).
Згідно до постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА № 00020173 від 03 червня 2024 року, складеної старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Василенко Дар`єю Ігорівною, 01.06.2024 року о 16 год. 41 хв., за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.480, д.н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_1 , як відповідальна особа, допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,563 % (3,425 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн, та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. (а.с.33).
Вищевказані правопорушення зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу WIM 78, WAGA -WIM35, зав № 16, (а.с.71).
Позивач вважає протиправними постанови серії АА № 00018398 від 01.04.2024 року; серії АА № 00019648 від 13.05.2024 року; серії AA № 00020173 від 03.06.2024 року
Суд першої інстанції позов задовольнив.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. 
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 229 КУпАП, органи автомобільного транспорту та електротранспорту (тролейбус, трамвай) розглядають справи про адміністративні правопорушення, зв`язані з порушенням правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, правил користування автомобільним транспортом та електротранспортом (стаття 119, частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частина п`ята статті 133, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135).
Від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: на автомобільному транспорті - посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1,стаття 132-2, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2), керівник перевізника, який в установленому законодавством порядку надає транспортні послуги, його заступники та контролери (частина третя статті 119, частина п`ята статті 133, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135).
Відповідно до абзацу четвертого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №442 від 10 вересня 2014 року «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.
Згідно пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11 лютого 2015 року, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад та територій (Міністр) і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
У силу вимог підпунктів 15, 27 пункту 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; здійснює стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.
Так, відповідач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та здійснює стягнення за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.
Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.
За приписами ч.1 ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другоюстатті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно.
Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси 40 тон для трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом та 42 тони для двовісного автомобіля (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра.
Аналіз наведених положень свідчить про те, що пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено різні нормативи для руху контейнеровозів та для руху інших автомобілів (тягачів).
Матеріалами справи підтверджується, що оскаржуваними постановами по справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, встановлені порушення позивачем вимог пункту 22.5 Правил дорожнього руху, а саме, перевищення нормативних параметрів загальної маси транспортного засобу.
При цьому, наданими позивачем свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів підтверджується, що перевезення здійснювалися: автомобілем МАN ТGХ 18.480, державний номерний знак НОМЕР_1 , який є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем; а також напівпричепом спеціалізованим НПР- контейнеровоз - з пристр. самовивантаж - марки GENERAL TRAILERS, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.38).
Таким чином, транспортний засіб МАN ТGХ 18.480, державний номерний знак НОМЕР_1 , є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем та не може перевозити вантаж без напівпричепу, однак прилад на який здійснювалась фіксація не ідентифікував другий транспортний засіб напівпричіп, який може бути контейнеровозом.
З фотознімків, що містяться у матеріалах справи вбачається, що при складанні постанови був зафіксований автомобіль МАN ТGХ 18.480, державний номерний знак НОМЕР_1 із напівпричепом, оснащеним контейнером або змінним кузовом.
Таким чином, загальна вага (маса) автомобіля із контейнеровозом не повинна перевищувати 42 тонни, а не 40 тонн.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
Відповідно до статті 279-5 КУпАП, у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені, зокрема, частиною другою статті 132-1 КУпАП, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.
Згідно статті 297-7 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, може бути звільнена від адміністративної відповідальності, в іншому випадку правомірність поведінки власника транспортного засобу доводиться в судовому порядку шляхом подання позову про скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень, з можливістю скористатись правовою допомогою.
З огляду на встановлення пунктом 22.5 Правил дорожнього руху різного значення нормативів параметрів допустимої загальної маси та допустимого навантаження на осі для контейнеровозів та для інших транспортних засобів та їх составів, зазначення в постанові по справі про адміністративне правопорушення повних даних щодо составу транспортного засобу, рух якого зафіксовано із перевищенням встановлених нормативів, у тому числі щодо марки, моделі та державного номерного знаку як тягачу, так і напівпричепу-контейнеровоза, є визначальним для висновку про наявність чи відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 2 статті 132-1 КУпАП.
Крім того, оскаржувані постанови не містять відомостей про спеціалізований напівпричеп-контейнеровоз марки GENERAL TRAILERS, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був приєднаний до сідлового тягачу МАN ТGХ 18.480, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Так, нормами пункту 22.5 Правил дорожнього руху України закріплено, що фактична допустима маса контейнеровоза не може перевищувати 42 тонни.
Отже, розрахунок відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу мав здійснюватись з урахуванням вказаних обставин.
Відповідно до пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001 року, допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Так, посадова особа відповідача при складенні постанови невірно визначила тип автомобіля при проведенні розрахунку відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу, взявши допустиму вагу не контейнеровоза в 42 тони, а вантажного тягача в 40 тон, та, як наслідок, провела розрахунки, які не відповідають дійсним обставинам справи.
Крім того, оскаржувані постанови містять лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, однак величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, оскаржувані постанови не містять.
Таким чином, матеріали справи не містять жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не містять ні інформації про тип транспортного засобу, від якого залежить граничний розмір фактичної маси транспортного засобу, рух якого автомобільними дорогами забороняється, ні інформації про фактичну масу (вагу) вказаного в постанові транспортного засобу, ні інформації про вагу (масу) перевищення встановлених законодавством вагових норм для даного типу транспортного засобу під час руху автомобільними дорогами.
Щодо доводів представника відповідача про те, що позивачем не надано доказів перевезення контейнеру із відповідним маркуванням, суд зазначає наступне.
У відповідності до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14 жовтня 1997 року «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», н/причеп-контейнеровоз - транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій - контейнерів.
Відповідно до п.17.2-17.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні № 363, забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Спеціальні контейнери належать вантажовідправникам і вантажоодержувачам та призначаються для перевезення автомобільним транспортом певних видів вантажів, які потребують додержання особливих умов під час транспортування. Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м., місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера.
У той же час, можливе недотримання власником вантажу або ж перевізником вимог щодо маркування контейнеру, не може змінити призначення та технічні характеристики одиниці транспортного обладнання, яка розміщена на спеціалізованому напівпричепі-контейнеровозі, для цілей її ідентифікації як причепа-контейнеровоза у розумінні Наказу Міністерства транспорту України №363 від 14 жовтня 1997 року та для цілей застосування положень пункту 22.5 Правил дорожнього руху.
При цьому, спірними постановами позивача було притягнуто до відповідальності саме за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами, а не за порушення вимог щодо маркування контейнерів.
Посилання на будь-які інші належні та допустимі докази вчинення правопорушень у оскаржуваних постановах відсутні.
Отже, відповідач, в порушення вимог ст. 77 КАС України, не надав суду належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, ст. 72 КАС України, на підтвердження факту допущення позивачем порушення вимог пункту 22.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність.
Таким чином, суду не надано будь-яких об`єктивних і беззаперечних доказів наявності в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, у зв`язку з чим факти вчинення нею вказаних правопорушень є недоведеними, сумнівними, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується на користь позивача.
За відсутності належних доказів вчинення позивачем правопорушень, можливо дійти висновку, що постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечними доказами вчинення нею правопорушень, оскільки саме по собі описання адміністративних правопорушень не може бути належним доказом вчинення особою таких порушень. Такі постанови по своїй правовій природі є рішеннями суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованих правопорушень, яким передує фіксування цих правопорушень.
Ураховуючи те, що в частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржувалося, тому в цій частині апеляційний перегляд не здійснювався.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст. 243, 286, 311, 316, 321, 322 КАС України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті – залишити без задоволення.
Рішення Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 08.07.2025 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття 03.04.2026 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова 

суддя О.М. Лукманова 

суддя Л.А. Божко