Справа № 953/8544/25
н/п 2/953/413/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 березня 2026 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Зуба Г.А.
за участю секретаря – Кулікової Т.В.,
представника відповідача – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -
ВСТАНОВИВ:
18.08.2026 до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , в якій позивачка просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 27.06.2013 у Черкасько-Лозівській сільській раді Дергачівського району Харківської області, актовий запис 4.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їх родина розпалась у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин, та різними поглядами на шлюб та сім`ю. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим. 
18.08.2025 вказана позовна заява надійшла до суду, та розподілена судді Глос М.Л.
Ухвалою судді від 25.08.2025 прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
23.09.2025 до суду надійшла заява, в якій представник відповідача просить надати подружжю строк для примирення.
Згідно інформації, внесеної в систему повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2025, справу перерозподілено судді Зубу Г.А. у зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 з посади судді Київського районного суду м. Харкова на підставі рішення Вищої ради правосуддя № 2669/0/15-25 від 16.12.2025.
20.01.2026 судом здійснено електронний запит для встановлення місцеперебування відповідача, відповідь на який надано до суду 20.01.2026.
Ухвалою від 20.01.2026 справу прийнято до провадження судді Зуба Г.А. та витребувано оригінал свідоцтва про шлюб.
02.03.2026 до суду представником позивачки на виконання ухвали суду від 20.01.2026 надано оригінал свідоцтва про шлюб.
06.03.2026 до суду від представника позивача надійшли заперечення на клопотання про надання строку для примирення, в яких він просить в задоволенні клопотання відмовити, посилаючись на те, що з моменту подачі вище згаданої заяви (23.09.25) до моменту подачі данного заперечення (05.03.26) пройшло уже 5 місяців та 11 днів, тобто пройшло уже достатньо часу для примирення, але не дивлячись на це, бажання позивачки розірвати шлюб не змінилось. Зазначає, що подружжя до подачі позову до суду більше трьох місяців проживало окремо, спільного господарства не вели та не мають спільних малолітніх чи неповнолітніх дітей.
Позивачка в судове засідання не з`явилась, представник позивачки адвокат Смоляк О.О. надав до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності та відсутності позивачки.
Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила суд надати сторонам строк для примирення. 
Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Сторони уклали шлюб 27.06.2013, який був зареєстрований у Черкасько-Лозівській сільській раді Дергачівського району Харківської області, актовий запис 4. (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 від 27.06.2013).
Від шлюбу у подружжя дітей не має.
Щодо клопотання представника відповідача про надання подружжю строку на примирення суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 3 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Згідно зі ст. 240 Цивільного процесуального кодексу України, у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.
Суд зазначає, що наявність наміру для примирення лише в одного подружжя без згоди на це іншого подружжя не є правовою підставою для надання строку для примирення. При цьому надання строку на примирення є виключно правом, а не обов`язком суду.
Підставою для надання строку для примирення являється бажання сторін зберегти сім`ю.
Так, відповідно до заперечень, наданих до суду, позивачка просить не надавати час для примирення.
При цьому, з дня надходження до суду позову – 18.08.2025, з боку сторони відповідача не надано суду доказів, що ним вживались заходи щодо примирення з позивачкою.
За встановлених обставин суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви представника відповідача про надання строку на примирення слід відмовити.
Позивачка на примирення не згодна. Причиною розпаду сім`ї стало фактичне припинення шлюбних відносин.
Згідно з ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.
В силу ч. 1ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК).
Частинами 3 та 4 статті 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ст. 111, ч. 1 ст. 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а значить збереження сім`ї на підставі наведених вище норм права є неможливим.
З урахуванням особливого характеру сімейних відносин, встановлених фактичних взаємин подружжя, категоричного заперечення позивачки проти збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки витрати по оплаті судового збору в розмірі 1121 грн. 20 коп.
Керуючись ст. ст. 12, 76, 200, 206,263-265 ЦПК України, ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд, - 
УХВАЛИВ :
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований 27.06.2013 Черкасько-Лозівською сільською радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис 4.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по оплаті судового збору в розмірі 1121 (одна тисяча сто двадцять одна) гривня 20 коп.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення.
Позивачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місцеперебування за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місцеперебування за адресою: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складено 23.03.2026.

СУДДЯ Г.А. ЗУБ